ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 922/3097/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Іскра", м.Львів,
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Балаклея Харківської області,
про стягнення 151624,00 грн.
за участю представників:

позивача - Войтюк І.І. (довіреність № 01/33 від 20.08.2016р.) - в режимі відеоконференції;

відповідача - ОСОБА_1, особисто;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Іскра" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором про транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні № 23/01/2015 від 23.02.2016р. в розмірі 151624,00 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору в розмірі 2274,36 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2016р. за клопотанням позивача строк розгляду справи № 922/3097/16, порушеної за вищевказаним позовом, було продовжено на 15 днів - по 30.11.2016р.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2016р. було задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання, призначеного на 29.11.2016р., в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції доручено Господарському суду Львівської області.

28.11.2016р. відповідач надав через канцелярію суду супровідним листом наступні документи: копію претензії позивача до відповідача № 486/11 від 23.05.2016р.; копію відповіді ФОП ОСОБА_1 від 15.06.2016р. на претензію; копію листа-вимоги позивача до відповідача на суму 420 доларів США; копію листа-вимоги відповідача до ТОВ "Гарант Внешторг" на суму 420 доларів США; копію заявки на організацію міжнародного перевезення вантажу № Я-11-2016 від 04.02.2016р. між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Гарант Внешторг"; копію Договору-заявки № 08/12-01 від 08.12.2015р. між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3; копію листа-претензії № 13-01/16 від 13.01.2016р. ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_1; копії Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 25/12-15 та № 30/11-15; копію Договору-заявки № 500470/15 від 16.11.2015р. між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Експрес Партс"; копію рахунку-фактури від 30.11.2015р. до ТОВ "Еспрес Партс"; копії платіжних доручень щодо оплати ТЕП згідно договору; та розрахунок загальної суми заборгованості.

Також 28.11.2016р. до канцелярії суду надійшов відзив позивача на заперечення відповідача проти позову, в якому позивач

Надані сторонами документи були долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.11.2016р., представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував частково, посилаючись на те, що зобов'язання перед позивачем не було виконано з об'єктивних причин, у зв'язку з не здісненням належним чином розрахунків третьою особою, як замовником перевезення, з відповідачем, як експедитором. Крім того, відповідач зазначив, що у зв'язку з порушенням позивачем термінів доставки товару, між сторонами існує домовленість про взаємозалік зустрічних однорідних майнових вимог. Відтак, відповідач визнав позовні вимоги в частині 29491,32 грн., проти позову в частині стягнення 122132,68 грн. заперечував. Свою позицію відповідач виклав у письмових поясненнях № 1, які були долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача проти доводів відповідача заперечував, посилаючись на те, що правовідносини щодо зобов'язань з оплати наданих послуг з перевезення вантажу не є тотожними чи однорідними з правовідносинами щодо зобов'язань з відшкодування збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням умов договору. Щодо домовленості між сторонами про взаємозалік представнику позивача нічого не відомо. Позивач вважає, що часткова оплата наданих послуг відповідачем свідчить про факт визнання останнім заборгованості за послуги перевезення, що передбачені рахунками-фактурами та актами здачі-прийняття робіт.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

23.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Іскра" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Договір про транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні № 23/02/2015, відповідно до якого позивач на підставі Замовлення надає послуги по організації перевезення вантажним транспортом відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод у галузі міжнародних перевезень, Статуту автомобільного транспорту України, Правил перевезень вантажів та інших законодавчих та нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.

Згідно п. 2.2. вказаного Договору, позивач (перевізник) зобов'язався організувати транспортування вантажу до місця призначення та його видачу одержувачу, зазначеному у товарно-транспортній накладній (СМR).

Відповідач (експедитор) зобов'язався підготувати вантаж до перевезення; забезпечити проведення завантаження у термін, що не перевищує 24 години; забезпечити належне оформлення перевізних та інших документів, своєчасно проводити розрахунки (розділ 3 Договору).

Пунктом 4.2. Договору встановлено порядок розрахунків, згідно якого оплата за послуги проводиться замовником шляхом перерахування належних сум на розрахунковий рахунок перевізника на протязі 10-ти календарних днів з моменту відправлення перевізником товарно-транспортної документації (оригіналів товарно-транспортних накладних (СМR) зі всіма відмітками прикордонних митниць, актів виконаних робіт, податкових накладних).

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання умов Договору транспортними засобами було здійснено перевезення вантажів за маршрутами:

- Kеdange-sur-Саnnеr (Франція) - Київ (Україна), що підтверджується договором-заявкою від 20.11.2015р., товарно-транспортною накладною (СМR) № 032214 від 30.11.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0001032 від 30.11.2015р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 40432 грн., з яких заборговано відповідачем 2734 грн.

- Ростов-на-Дону (Росія) - Рубіжне (Україна), що підтверджується заявкою на транспортування вантажу, товарно-транспортною накладною (СМR) № від 02.12.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.12.2015р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 5200 грн.

- Soufflenheim-Haguenau (Франція) - Ромни (Україна), що підтверджується заявкою № ТІ-1085, товарно-транспортною накладною (СМR) від 09.12.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робі (надання послуг) № ТІ-0001085 від 14.12.2015р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 43388 грн., з яких заборговано відповідачем 28388 грн.

- Вінниця (Україна) - St Geours de Maremne (Франція), що підтверджується договором-заявкою № 10 від 11.12.2015р., товарно-транспортною накладною (СМR) від 10.12.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0001134 від 24.12.2015р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 57739 грн., з яких заборговано відповідачем 20737 грн.

- Selesta (Франція) - Запоріжжя (Україна), що підтверджується договором-заявкою № 11 від 15.12.2015р., товарно-транспортною накладною (СМR) від 16.12.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0001133 від 23.12.2015р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 44363 грн.

- Бобров (Росія) - Дніпропетровськ (Україна), що підтверджується заявкою № 25122015 від 25.12.2015р., товарно-транспортною накладною (СМR) від 29.12.2015р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0000004 від 04.01.2016р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 9500 грн.

- Обухів (Київська область, Україна) - Жидачів (Львівська область, Україна), що підтверджується договором-заявкою від 03.03.2016р., товарно-транспортною накладною № 00203619 від 03.03.2016р., рахунком-фактурою та актом здачі- прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0000185 від 04.03.2016р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 6200 грн.

- Клімовськ (Росія) - Калуш (Україна), що підтверджується заявкою на перевезення вантажу № 30052016 від 01.06.2016р., міжнародною товарно-транспортною накладною від 01.06.2016р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0000443 від 01.06.2016р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 19000 грн.

- Ярцево (Росія) - Сеньківка (Україна) - Тернопіль (Україна), що підтверджується замовленням на міжнародне перевезення вантажу № 1 від 29.06.2016р., міжнародною товарно-транспортною накладною від 01.07.2016р., рахунком-фактурою та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТІ-0000515 від 04.07.2016р., згідно якого позивачем надано транспортні послуги на суму 17000 грн., з яких заборговано відповідачем 15500 грн.

Після кожного перевезення, відповідно до умов Договору, позивач направляв відповідачеві передбачену Договором товарно-транспортну документацію, що підтверджується витягами з журналу вихідної кореспонденції позивача від 07.12.2015р., 24.12.2015р., 28.12.2015р., 05.01.2016р., 10.03.2016р., 09.06.2016р. та 07.07.2016р.

Проте надані транспортні послуги по перевезенню вантажів відповідачем в повному обсязі оплачені не були, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 151624,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. № 486/11 від 23.05.2016р., яка була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом (міжнародними товарно-транспортними накладними СМR) або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Факт надання послуг по перевезенню позивачем вантажів підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, товарно-транспортними накладними (СМR) № 032214 від 30.11.2015р.; від 02.12.2015р.; від 09.12.2015р.; від 10.12.2015р.; від 16.12.2015р.; від 29.12.2015р.; № 00203619 від 03.03.2016р., а також міжнародними товарно-транспортними накладними від 01.06.2016р. та від 01.07.2016р.

Заявки на перевезення надавалися позивачу відповідачем та були особисто ним підписані. Зазначені у заявках дані про маршрут перевезення, вантаж тощо повністю відповідають відомостям, які зазначені в СМR та подорожніх листах водіїв автомобілів, які здійснювали дані перевезення.

Крім того, факт доставлення та здачі вантажу у вказане в заявках місце розмитнення підтверджується тим, що товарно-транспортні накладні містять штампи відповідних контрольних служб з дозволами ввезення/вивезення вантажу та митниць, через які вантаж перетинав митні кордони.

Суд не приймає доводів відповідача про те, що зобов'язання з оплати послуг настає після надходження коштів від замовника, оскільки у правовідносинах, які склалися між сторонами за Договором № 23/02/2015 від 23.02.2015р., замовником виступає відповідач, на підставі заявок якого позивач здійснював перевезення вантажу. З особами, які, на думку відповідача, є замовниками за спірним договором, позивач не перебуває у договірних зобов'язаннях, а тому оплата за даним договором не повинна залежити від їх суб'єктивної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав послуги відповідачу з перевезення в повному обсязі. Посилання відповідача на несвоєчасну доставку товарів не підтверджено жодними доказами.

Крім того, прострочення доставки ватажу не є підставою для звільнення відповідача від оплати наданих послуг, а може бути лише підставою для стягнення з позивача штрафних санкцій та збитків, зокрема, передбачених пунктом 5.5. Договору перевезення, а також ст.ст. 611, 924 ЦК України .

Відповідальність перевізника за прострочення доставки вантажу не кореспондується з обов'язком експедитора оплатити надані послуги, що виник у зв'язку з підтвердженням факту їх надання, отримання товару вантажоодержувачем та передачею перевізником експедитору відповідних документів.

Як встановлено, відповідач не звертався до позивача та до суду з вимогою про стягнення збитків, заподіяних внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Факт наявності у діях позивача складу цивільного правопорушення на час розгляду даної справи є недоведеним та нестосується предмету розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт порушення з боку відповідача умов договору щодо оплати наданих йому послуг з перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Іскра" є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; р/р НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) на користь Публічного акціонерного товариства "Іскра" (79066, м.Львів, вул.Вулецька, 14; ) - заборгованість у розмірі 151624,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 2274,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя Н.М. Кухар