ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 916/1394/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від СТОВ «ІВА» - ОСОБА_1, довіреність № 5 від 19.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Авіс»

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2016

у справі № 916/1394/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство «Авіс»

до відповідача ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «Іва»

про стягнення 1 353 327,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю-підприємство «Авіс» (далі ТОВ -підприємство «Авіс») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «ІВА»(далі СТОВ «Іва») про стягнення 1353327,5 грн. штрафу за недопоставку соняшника.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Авіс» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенням Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 та прийняти нове рішення, яким стягнути з СТОВ «Іва» на користь ТОВ -підприємство «Авіс» штраф у сумі 1 353 327,50 грн. за недопоставку соняшника, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Пироговский В.Т., Лавриненко Л.В. ) від 19.09.2016 апеляційну скаргу ТОВ -підприємство «Авіс» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.10. 2016 о 10:30.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 клопотання ТОВ підприємство «Авіс» та СТОВ «Іва» задоволено, зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ підприємство «Авіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 у справі № 916/1394/16 до остаточного розгляду справи № 916/452/16.

11.10.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від СТОВ «Іва» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 916/1394/16.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 провадження у справі № 916/1394/16 поновлено, розгляд апеляційної скарги призначено на 09.11.2016 о 12:30.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 у звязку з незявленням позивача в судове засідання, продовжено строк апеляційного провадження до 09.12.2016 включно, розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.11.2016 о 10:30.

У судове засідання 29.11.2016 зявився представник СТОВ «Іва», який в повному обсязі не згоден із твердженнями скаржника, викладених в апеляційній скарзі та просить суд у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення першої інстанції від 25.08.2016 у справі №916/1394/16 залишити без змін, з підстав викладених у запереченнях на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ підприємство «Авіс» в судове засідання не зявився, проте подав клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі до остаточного розгляду справи № 916/452/16 Вищим господарським судом України.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, судова колегія вважає, що останнє не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ підприємство «Авіс» не надало суду ухвалу про порушення Вищим господарським судом України касаційного провадження по справі № 916/452/16.

Заслухавши пояснення СТОВ «Іва», розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 лютого 2014 року між ТОВ - підприємство «АВІС» та СТОВ «ІВА» укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №ДА-47/1 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого, сторони домовилися, що в порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі, зокрема:

- ТОВ - підприємство «АВІС» зобовязалась передати у власність СТОВ «ІВА» посівний матеріал високоолеїнового соняшника (далі - посівний матеріал) та здійснити розрахунок за поставлений Стороною 2 Соняшник, вирощений із Посівного матеріалу;

- СТОВ «ІВА» зобовязався прийняти посівний матеріал й використати його за призначенням, встановленим даним Договором, здійснити за нього розрахунок та поставити ТОВ - підприємство «АВІС» соняшник, вирощений із посівного матеріалу (далі- «соняшник»);

- ТОВ - підприємство «АВІС» зобовязалась прийняти соняшник, вирощений СТОВ «ІВА» із посівного матеріалу та оплатити його вартість протягом десяти банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від СТОВ «ІВА» із одночасним підписанням накладних, актів приймання-передачі та інших документів, передбачених даним Договором.

Підпунктом 2.1.1 Договору було передбачено, що позивач зобовязується передати у власність відповідачу посівний матеріал у кількості 350 посівних одиниць, загальною вартістю 563 181,50 грн. на день укладання даного Договору з метою його посіву на земельній ділянці розміром 700 га.

Відповідно до підпунктів 2.2.5., 2.2.6 Договору, відповідач зобовязався продати Соняшник, вирощений із посівного матеріалу, виключно позивачу, на умовах, передбачених пунктом 2.1.6 Договору у такому порядку:

50% % від загального обсягу врожаю соняшника до 31 грудня 2014 року;

50% % від загального обсягу врожаю соняшника до 31 травня 2015 року.

та поставити соняшник, вирощений із посівного матеріалу, зібраний на земельній ділянці, відведеної для такої мети розміром 700 га у загальній кількості із розрахунку двадцять пять центнерів з одного гектару власними транспортними засобами та за власний рахунок на адресу розташування виробничих потужностей ТОВ - підприємство «АВІС», а саме: Вінницька область, смт Крижопіль, вул. Куйбишева, 88.

Пунктом 7.5. Договору передбачено, що у разі, якщо СТОВ «ІВА» порушила умови підпунктів 2.2.5, 2.2.6 пункту 2.2 Договору, вона зобов'язана протягом семи банківських днів від дня отримання від ТОВ - підприємство «АВІС» відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі двадцяти % від ринкової вартості не переданого ТОВ - підприємство «АВІС» соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше із розрахунку: із площі 700 га. При врожайності 1,5 т. з одного га. та вартості 3550 грн. за одну тону.

Згідно п.п.2.1.6. п. 2.1. Договору, сторони дійшли згоди, що ціна соняшника, за якою здійснюється його продаж, визначається як ринкова ціна товарного соняшника станом на день його поставки (купівлі-продажу) у регіоні місцезнаходження ТОВ - підприємство «АВІС» по заліковій вазі згідно квитанцій оформлених лабораторією ТОВ - підприємство «АВІС».

В квітні 2014 року Позивач поставив Відповідачу посівний матеріал у кількості 350 посівних одиниць загальною вартістю 563 181,50 грн., що підтверджується видатковою накладною №АV000023886 від 19 квітня 2014 року.

Посівний матеріал за довіреністю №31 від 06 березня 2014 року був прийнятий головним агрономом ОСОБА_3.

Позивач, посилаючись недопоставку відповідачем 875 тон соняшника та виходячи з середньої ціни реалізації насіння соняшника в Одеській області у січні-травні 2015 року в розмірі 77333,3 грн. за одну тону, відповідно до даних Головного управління статистики в Одеській області, просить стягнути з відповідача 1353237,5 грн. штрафу (875т х 7733,3 грн. х 20% = 1353237,5 грн).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.10.2015, яке було залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2016, у справі №916/3875/15 за позовом ТОВ підприємство «Авіс» до СТОВ «Іва» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №ДА-47/1 від 17.02.2014 стягнуто з відповідача на користь позивача 563181,50 грн основного боргу, 232601,66 грн. пені, 14812,44 грн 3 % річних, 253632,01 грн інфляційних втрат; в задоволені іншої частини позову відмовлено.

Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення з СТОВ «Іва» на користь ТОВ підприємство «Авіс» 10353 327,50 грн. штрафу за недопоставку вирощеного відповідачем соняшника.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Так, статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються і відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З огляду на матеріали справи, укладений між сторонами договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції є змішаним договором, який містить елементи договору поставки (виконання зобов'язання щодо поставки посівного матеріалу власним транспортним засобом та за власний рахунок) та елементи договору купівлі-продажу (продати/поставити соняшник, вирощений з посівного матеріалу).

Відносини, які виникають з приводу укладення договорів купівлі-продажу регулюються главою 54 Купівля-продаж Цивільного кодексу України.

Стаття 655 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Вимогами статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положеннями статті 538 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання; при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

З положень статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, що СТОВ «ІВА» у строк до 29.10.2014 поставило позивачу 109,512 тон соняшника на загальну суму 569462 грн. по видатковим накладним № 1 від 22.10.2014, № 2 від 23.10.2014 № 3 від 28.10.2014 та № 4 від 29.10.2014.

Відповідно до п.п.1.1.3. пункту 1.1. договору, позивач був зобовязаний протягом 10 банківських днів від дня фактичного отримання соняшника оплатити його вартість відповідачу.

Однак, в порушення цих зобовязань ТОВ - підприємство «Авіс» здійснило оплату лише у червні 2016 року.

Факт порушення ТОВ - підприємство «Авіс» зобов'язань щодо оплати поставленого йому СТОВ «Іва» товару встановлено рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.12.2015 у справі №902/1382/15, який відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 219 ГК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Оскільки, позивачем своєчасно не було проведено розрахунок за поставлений йому за видатковими накладними № 1 від 22.10.2014, № 2 від 23.10.2014 № 3 від 28.10.2014 та № 4 від 29.10.2014 соняшника на загальну суму 569462 грн., то відповідно до ч.3 ст. 219 ГК України та ч.4 ст.612 ЦК, відповідач правомірно припинив подальше виконання взятих на себе зобовязань по поставці решти соняшника, що виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій за недопоставку товару.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 по справі № 916/1394/16 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ - підприємство «АВІС» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2016 у справі № 916/1394/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Авіс» - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 01.12.2016.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.Т. Пироговський

Суддя Л.В. Лавриненко