УХВАЛА

30.11.2016Справа № 910/19614/15
За скаргою Дочірнього підприємства "Промінструмент"

на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України

у справі № 910/19614/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1. Дочірнього підприємства "Промінструмент" 2. Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром", 2. Дочірнє торгівельно-промислове підприємство "Комсервіс", 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Велдінг Компані", 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-торгова компанія "Схід", 5. ОСОБА_3, 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінструмент-Львів", 7. Публічне акціонерне товариство "Львівський інструментальний завод", 8. Публічне акціонерне товариство "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту"
простягнення 1415500,00 дол. США

Судді Грєхова О.А. (головуючий)

Мудрий С.М.

Пукшин Л.Г.

Представники учасників судового процесу: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" заявлено позов про солідарне стягнення з Дочірнього підприємства "Промінструмент" та Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" заборгованості за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 станом на 05.06.2015 в розмірі 1 415 500,00 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/19614/15 від 14.12.2015 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Дочірнього підприємства "Промінструмент" та Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" основну заборгованість в розмірі 1 415 500 доларів США 00 центів.; стягнуто з Дочірнього підприємства "Промінструмент" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 36 540 грн. 00 коп. судового збору; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 36540 грн. 00 коп. судового збору.

28.12.2015 було видано накази на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/19614/15.

29.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Дочірнього підприємства «Промінструмент» надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник (боржник) просить суд скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24.10.2016.

Обгрунтовуючи вказану скаргу, скаржник (боржник) зазначив, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець А.Т. мав направити на адресу ДП "Промінструмент" постанову про арешт коштів боржника не пізніше ніж 25.10.2016, а не 02.11.2016, що є грубим порушенням процедури, встановленої законом.

Крім того, у прохальній частині скарги скаржник просить суд відновити пропущений строк для подання скарги на дії ВДВС з 28.11.2016 з часу отримання ухвали Господарського суду від 17.11.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України cкарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно зі ст. 53 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК. (Інформаційний лист ВГСУ від 15.03.2007 р.01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році").

Тобто, суд у кожному конкретному випадку повинен, із врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проте, в обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою, скаржник взагалі не наводить жодних обставин, які б свідчили про поважність пропуску строків на звернення до суду зі скаргою.

У пункті 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 р. № 9 (далі - Постанова) зазначено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Таким чином, оскільки скаржником взагалі не наведено обставин, які б на думку скаржника свідчили про поважність пропуску строків на звернення до суді зі скаргою, суд дійшов висновку про те, що причини пропуску скаржником строку на звернення до Господарського суду міста Києва зі скаргою не є поважними, та відповідне клопотання, зазначене у скарзі на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Промінструмент" про поновлення строку на подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України відмовити.

2. Скаргу Дочірнього підприємства "Промінструмент" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України повернути без розгляду.

Головуючий суддя О.А. Грєхова

Судді С.М. Мудрий

Л.Г. Пукшин