ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 грудня 2016 року Справа № 918/1751/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Куровського С.В., Панової І.Ю.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка"

на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2016

у справі№ 918/1751/14 господарського суду Рівненської області
за заявою Публічного акціонерного товариства "Шепетівська реалбаза хлібопродуктів"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка"
пробанкрутство
арбітражний керуючийДуплик Павло Георгійович
В С Т А Н О В И В :

Подана ТОВ "Ресторан Шкварочка" касаційна скарга від 04.11.2016 не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України до касаційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за змістом пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у випадку подання касаційних скарг у справах про банкрутство, зокрема, судовий збір за подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, який було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, яка підлягала до сплати при поданні такої заяви. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом (п.5 Інформаційного листа ВГСУ від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір").

Згідно з п.14 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення ПАТ "Укрсиббанк" з кредиторськими вимогами до боржника) за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що 1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 становив 1218,00 грн. згідно ст. 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII, то розмір судового збору при поданні касаційної скарги має становити 1461,60 грн. (1218х1,2). Проте, при поданні касаційної скарги заявником судовий збір сплачено частково, а саме в розмірі 853,00 грн., що підтверджується доданою квитанцією №0.0.645752598.1 від 04.11.2016.

Враховуючи, що заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, то згідно з п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України це є підставою для повернення касаційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга може бути подана повторно лише після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті.

Керуючись ст.86 та п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Шкварочка" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 у справі № 918/1751/14 повернути скаржнику.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді С.В. Куровський

І.Ю. Панова