РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа №910/18334/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волкофф»

про стягнення 448 282,91 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Тур Є.А. (дов. від 05.09.2016);

від відповідача не з'явився.

встановив :

06.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волкофф» про стягнення 448 282,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів від 04.02.2016 № БВ-23. Відповідачем здійснене порушення строків та умов оплати цінних паперів за вказаним договором, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості у вигляді пені в сумі 448 282,91 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18334/16 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.10.2016.

27.10.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду від 07.10.2016, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 24.11.2016.

В судове засідання 24.11.2016 з'явився представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 24.11.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

В судовому засіданні 24.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

04.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Д-КАПІТАЛ» недиверсифікованого виду закритого типу ТОВ «КУА «ФІНАНСОВИЙ ВЕКТОР», як продавцем, від імені якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональне фінансове об'єднання», як торговець (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волкофф», як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-23 (далі - договір) відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується на умовах та в терміни, передбачені договором, передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити на умовах і в терміни, передбачені договором, цінні папери, визначені у п. 1.2 договору (далі - ЦП).

Пунктом 1.2 договору визначена характеристика ЦП: Емітент - товариство з обмеженою відповідальністю «АС-МВК», код емітента за , Вид ЦП: вид, тип, різновид, найменування ЦП, форма випуску та існування ЦП: Облігації цільові, іменні бездокументарні; Серія: F; Код ISIN: UA; Номінальна вартість, грн.: 90,00 грн.; Кількість ЦП, шт.: 19 016 шт.; Ціна пакету ЦП. грн.: 20 558 700,00 грн.

Положеннями п. 1.3 договору визначено, що загальна вартість ЦП на день укладання цього договору становить 20 558 700,00 грн., що за курсом НБУ на 04.02.2016 один долар США коштує 25 грн. 698375 коп., що є еквівалентом 800 000,00 дол. США, надалі - загальна сума договору.

Відповідно до п. 2.3 договору у випадку зростання встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні, неоплачена частина загальної суми договору підлягає індексації відповідно до коефіцієнту зростання курсу долара США по відношенню до гривні, як визначено в п. 2.5 договору. У зв'язку з цим розмір загальної суми договору, визначеної в п. 1.3 договору, змінюється як визначено в п. 2.5 договору, що відображається позивачем у відповідній загальній довідці, визначеній п. 2.5 договору. Така зміна загальної суми договору здійснюється позивачем за згодою відповідача і не потребує укладення додаткової угоди до договору.

Згідно п. 2.4 договору, у випадку зменшення встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні, неоплачена частина загальної суми договору підлягає індексації відповідно до коефіцієнту зменшення курсу долара США по відношенню до гривні, як визначено в п. 2.5 договору. У зв'язку з чим розмір загальної суми договору, визначені в п. 1.3 договору змінюється, як визначено в п. 2.5 договору, що відображається позивачем в загальній довідці, визначеній в п. 2.5 договору. Така зміна загальної суми договору здійснюється позивачем за згодою відповідача і не потребує укладення додаткової угоди до договору.

Пунктом 3.2 договору визначено, що сторони здійснюють дії, пов'язані з передачею прав власності на ЦП у термін до 10 банківських днів з моменту повної сплати відповідачем загальної суми договору, визначеної в п. 1.3 договору, з урахуванням вимог п.п. 2.3, 2.4 договору.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі невчасного виконання відповідачем умов будь-якого із п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 цього договору, відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час прострочення, від суми простроченого платежу та/або суми індексації платежу за кожен день прострочення, але не більше 35 % від загальної суми договору.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Пунктом 1 додатку № 1 до договору сторони погодили наступний графік здійснення платежів в оплату загальної суми договору: 27.04.2016 - 6 167 610,00 грн., 23.05.2016 - 2 398 515,00 грн., 22.06.2016 - 2 398 515,00 грн., 22.07.2016 - 2 398 515,00 грн., 22.08.2016 - 2 398 515,00 грн., 23.09.2016 - 2 398 515,00 грн., 21.10.2016 - 2 398 515,00 грн., всього 20 558 700,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконав свої грошові зобов'язання за договором купівлі-продажу цінних паперів від 04.02.2016 № БВ-23, а саме порушив строки та умови оплати цінних паперів за вказаним договором, що призвело до виникнення заборгованості у вигляді пені в сумі 448 282,91 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Спір між сторонами виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов'язань щодо сплати ціни пакету ЦП згідно розділу 2 Договору та графіку платежів, у зв'язку з чим станом на 13.09.2016 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати пені в сумі 448 282,91 грн., а саме:

- за прострочення 1-го платежу від 27.04.2016 в розмірі 6 167 610,00 грн. - 198 377,37 грн.;

- за прострочення 2-го платежу від 23.05.2016 в розмірі 2 398 515,00 грн. - 73 729,69 грн.;

- за прострочення 3-го платежу від 22.06.2016 в розмірі 2 398 515,00 грн. - 67 421,27 грн.;

- за прострочення 4-го платежу від 22.07.2016 в розмірі 2 398 515,00 грн. - 63 938,49 грн.;

- за прострочення 5-го платежу від 22.08.2016 в розмірі 2 398 515,00 грн. - 44 816,09 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.2 договору визначено, що сторони здійснюють дії, пов'язані з передачею прав власності на ЦП у термін до 10 банківських днів з моменту повної сплати відповідачем загальної суми договору, визначеної в п. 1.3 договору, з урахуванням вимог п.п. 2.3, 2.4 договору.

Відповідно до п. 6.3 договору у разі невчасного виконання відповідачем умов будь-якого із п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 цього договору, відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час прострочення, від суми простроченого платежу та/або суми індексації платежу за кожен день прострочення, але не більше 35 % від загальної суми договору.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений вказаним договором, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 448 282,91 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волкофф» (04075, м. Київ, Пуща Водиця, 14-та лінія; код 38827243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Рогальова, буд. 28; код 34985759), що діє від власного імені за рахунок та в інтересах пайового венчурного інвестиційного фонду «Д-КАПІТАЛ» недиверсифікованого виду закритого типу ТОВ «КУА «Фінансовий вектор» (код ЄДРІСІ 233682) пеню в сумі 448 282 (чотириста сорок вісім тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 91 коп. та судовий збір у розмірі 6 724 (шість тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 24 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 28.11.2016

Суддя В.О. Демидов