ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" листопада 2016 р. Справа № 925/1984/15

вх.№24127/16 від 25.11.2016

Суддя господарського суду Черкаської області Хабазня Ю.А., розглянувши заяву

заявника ОСОБА_1

про прийняття додаткового рішення про стягнення з боржника

66000,00 грн. вихідної допомоги у зв'язку із звільненням

у справі за заявою

ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс

Центр-М"

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Блу Оіл

Компані"

про визнання банкрутом,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 17.11.2016 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 18.03.2016 з наступними вимогами: скасувати наказ ТОВ «Блу Оіл Компані» від 27.11.2015 №20-к про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 27.11.2015; поновити ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «Блу Оіл Компані»; стягнути з ТОВ «Блу Оіл Компані» на користь ОСОБА_1 124904,99 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати за період. Заява від 18.03.2016 мотивована незаконним звільненням по п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, невиплатою заборгованої заробітної плати у день звільнення та не видачею трудової книжки.

У задоволенні заяви від 18.03.2016 відмовлено повністю. При цьому у п.3.4 ухвали суду від 17.11.2016 зазначено, що "відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Однак, така вимога суду ОСОБА_1 не заявлена, її розрахунок відсутній."

Таким чином, вимога про виплату вихідної допомоги у заяві від 18.03.2016 відсутня і у судовому засіданні не розглядалась.

Відповідно ж до ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення.

25.11.2016 за вх. №24127/16 до господарського суду Черкаської області від ОСОБА_1 надійшла заява №1 про прийняття додаткового рішення по справі №925/1984/15 з вимогами: провести її розгляд без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства; стягнути з боржника на його користь 66000 грн. вихідної допомоги у звязку із звільненням за ч.5 ст.41 КЗпП України; у випадку порушення законності винести окрему ухвалу ввідповідно до ст.90 ГПК України; прийняте рішення направити на електронну адресу або рекомендованим листом відповідно до вимог ст87 ГПК України.

Однак, як вбачається з вищевикладних обставин щодо розгляду заяви від 18.03.2016 та прийняття ухвали суду від 17.11.2016, підстави для застосування ст.88 ГПК України і винесення додаткового судового рішення у даному випадку відсутні, тому суд надане йому право не застосовує. При цьому слід зазначити,

що вимога про визнання незаконним звільнення по п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України і вимога про виплату вихідної допомоги на підставі цієї ж норми (тобто визнання факту звільнення законним) є повністю протилежними, оскільки задоволення першої виключає можливість задоволення другої, предмет доказування за цими вимогами різний;

що після початку розгляду заяви від 18.03.2016 по суті, який відбувся 05.04.2016, зміна предмету або підстави неможлива (ст. 22 ГПК України), а в даному випадку відбувається зміна і предмету і підстави;

що будь-яких письмових заяв в установленому ГПК України порядку з цього приводу від ОСОБА_1 до суду не надходило і ухвал суду про їх розгляд та прийняття до сумісного розгляду з первісною заявою чи відмову у прийнятті не приймалось. На доводи у заяві від 22.11.2016 про надіслання суду листа електронною поштою суд зазначає, що відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013 №28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних.

Отже, заява ОСОБА_1 від 22.11.2016 є фактично заявою з новими вимогами до боржника.

Однак, заява не містить викладу обставин на яких, грунтуються вимоги, не містить зазначення доказів на підтвердження заявлених вимог. До заяви не додано доказів надіслання її усім учасникам провадження у справі про банкрутство боржника, за участю яких має розглядатися.

Вказані обставини є підставою для повернення заяви без розгляду.

Керуючись ч.4 ст.40 Закону-4212, ст.38, 86, п.3 і 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 22.11.2016 №1 з доданими документами повернути без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Направити ухвалу заявнику, розпоряднику майна боржника, боржнику, кредиторам (5).

С у д д я ОСОБА_2

9