РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа №910/18213/16

За позовомДепартаменту економіки Чернівецької міської ради
доПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
простягнення 30099,81 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаШпак Т.В., Іванович Л.Є. - представники
від відповідачаШилець А.Р. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент економіки Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" 30099,81 грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №48 від 19.03.2012.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині оплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/18213/16, розгляд справи призначено на 31.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 , у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача, необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи відкладено на 24.11.2016.

Представники позивача в судове засідання, призначене на 24.11.2016 з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 24.11.2016 з'явився. У відзиві на позов відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив посилаючись на те, що вимоги позивача, які були заявлені ним після спливу тридцятиденного строку з моменту опублікування відомостей про ліквідацію банку вважаються погашеними відповідно до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Як стверджує відповідач, відповідно до встановленого нормами названого Закону спеціального порядку здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами, останній унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, то відповідач зазначив про те, що заборона нарахування пені під час тимчасової адміністрації та під час ліквідації банку прямо передбачена нормами Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В судовому засіданні 24.11.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2012 між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (орендодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна №48 (договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.03.2012 № 142/5 передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 2,0 кв.м., розташоване за адресою: м.Чернівці, проспект Незалежності, 109, частина холу першого поверху будівлі, з метою використання його під встановлення банкомату (надалі - об'єкт оренди або майно) (п.1.1), об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців і знаходиться на балансі КМУ "Міська дитяча поліклініка" (п.1.4), цей договір укладено строком на два роки й одинадцять місяців, що діє з 19.03.2012 до 18.02.2015 (включно) (п.1.5), обчислення строку дії цього договору починається з моменту його укладення. Моментом укладення цього договору є дата підписання його сторонами та скріплення печатками сторін (п.1.6), за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернівців, затвердженого міською радою, та на дату укладення цього договору, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить: 1800,00 грн. (п.2.1), нарахування орендної плати починається з дня підписання договору (п.2.2), розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України (п.2.4), орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. При цьому в платіжному документі вказується загальна сума та сума податку на додану вартість (п.2.5), в разі припинення або розірвання цього договору орендар сплачує орендну плату по день передачі орендодавцеві об'єкта оренди за актом приймання - передання (п.2.14), орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.4.1.3), за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки (п.5.4).

19.03.2012 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято орендоване майно відповідно до умов цього договору, про що складено відповідний акт.

Листом за вих. №02/01-17/774 від 06.04.2015 орендодавцем було направлено на адресу орендаря попередження про припинення договору оренди та звільнення приміщення.

Майно з орендного користування відповідач повернув позивачу лише 02.11.2015.

За період з лютого по листопад місяць 2015 року відповідачу було нараховано до сплати 25778,08 грн. орендної плати, яку відповідач не оплатив.

27.10.2015 позивачем на адресу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію відповідача було надіслано лист за вих.№02/01-17/2940 від 27.10.2015 з проханням про включення вимог позивача до Реєстру акцептованих вимог кредиторів. Аналогічні вимоги до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію відповідача позивач виклав і в листах від 10.12.2015 за вих.№02/01-17/3252 та від 08.06.2016 за вих.№ 02/01-17/1081.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення п. 2.5 укладеного між сторонами договору, орендну плату за період з лютого по листопад місяць 2015 року на загальну суму 25778,08 грн. не оплатив.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення №26 про запровадження з 06.02.2015 по 06.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року №85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Надра" по 05.06.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 р. № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.06.2015. № 113, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення від 28.04.2016 № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" строком на два роки до 04 червня 2018 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

В силу приписів ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку за рішенням Національного банку України останній не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частини 1 та 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

В ч. 3 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити окрім іншого, інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Згідно з частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Оголошення про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" опубліковано в газеті "Голос України" № 103 від 12.06.2015, в якому серед іншого повідомлено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку за адресою: м. Київ, вул. Артема. 15.

В той же час, за змістом ч. 4 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема, договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Частиною 6 вказаної статті Закону вказано, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку в тому числі, щодо витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті.

Оскільки належне відповідачу майно, яке знаходилось у приміщенні, орендованому у позивача за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 109, частина холу першого поверху будівлі, є майном (активами) банку, що потребує відповідного збереження та належного утримання, а отже правовідносини сторін, які виникли між ними внаслідок укладення договору оренди нерухомого майна, є діями, що безпосередньо стосуються господарської діяльності банку, введення тимчасової адміністрації та подальше відкликання банківської ліцензії відповідача не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати орендної плати за використане під встановлення банкомату приміщення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 05.08.2015 року у справі №910/23035/14, від 08.02.2016 року у справі №910/25237/14, від 26.10.2016 року у справі № 910/10767/15.

За таких підстав, суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно неможливості задоволення вимог кредиторів банку, в якому прийнято рішення про ліквідацію, поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Отже, відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору, не здійснив оплату вартості орендної плати в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 25778,08 грн. основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 4321,73 грн. відповідно до умов п.5.4 договору.

За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

За змістом ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення №26 про запровадження з 06.02.2015 року по 06.05.2015 тимчасової адміністрації, а відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.06.2015 № 113, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА", а тому з даного моменту не здійснюється нарахування неустойки, інших фінансових санкцій, та нарахування відсотків за зобов'язаннями банку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4321,73 грн. задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 15, ідентифікаційний код 20025456) на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Кобилянської, будинок 3, ідентифікаційний код 25082698) 25778 (двадцять п'ять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 08 коп. заборгованості з орендної плати та судовий збір у розмірі 1180 (одна тисяча сто вісімдесят) грн. 15 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.12.2016

Суддя Ю.М.Смирнова