РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016Справа №910/15776/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроукртрейд"

про стягнення 231 622,62 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Киричек В.О., за довіреністю № б/н від 23.09.2015

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроукртрейд" про стягнення 231 622,62 грн., у тому числі 199 440,76 грн. основного боргу, 13 943,11 грн. процентів, 5 933,08 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 12 305,67 грн. пені, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору овердрафту № 103.44879 від 10.09.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 порушено провадження у справі № 910/15776/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.09.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2016 повідомив, що оригінал квитанції поштового відправлення від 23.08.2016 надати не може, оскільки її додано до іншої позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що представник позивача у судовому засіданні поводився грубо, зухвало та в некоректній формі сперечався з судом. Судом зроблено зауваження представнику позивача щодо його негідної поведінки у судовому засіданні, яке було проігноровано.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 21.09.2016 не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав. До господарського суду 12.09.2016 повернувся конверт з направленою ухвалою про порушення провадження у справі з відміткою відділення поштового зв'язку "вибули".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 відкладено розгляд справи до 28.09.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для повторного витребування у позивача додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 28.09.2016 представник позивача повідомив, що ним направлено на адресу суду документи на виконання вимог ухвали суду, а також пояснив, що оригіналів документів наразі надати не може.

Дослідивши матеріали справи та базу "Діловодство спеціалізованого суду", суд встановив, що документи, які направлено позивачем відсутні у Господарського суду міста Києва станом на час проведення судового засідання.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 28.09.2016 не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 відкладено розгляд справи до 19.10.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для повторного витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 29.09.2016 від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи та заява про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 19.10.2016 представник позивача надав суду оригінали документів для огляду у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 19.10.2016 не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2016 відкладено розгляд справи до 02.11.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для дослідження доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 28.10.2016 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивач уповноважених представників до судового засідання 02.11.2016 не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 02.11.2016 відкладено розгляд справи до 23.11.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 21.11.2016 від позивача надійшла заява про залучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.11.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 23.11.2016 не направив, про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 23.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

Між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (далі - позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроукртрейд» (далі - відповідач, позичальник) було укладено договір про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014 (далі - договір), згідно з п.1.1. якого, кредитор на підставі цього договору зобовязується надати позичальнику кредит (надалі - кредит або овердрафт) шляхом здійснення протягом строку дії овердрафту переказів грошей з вказаного у п.1.2. цього договору рахунку позичальника згідно з розрахунковими документами позичальника понад залишок коштів на данному рахунку у межах ліміту овердрафту (далі - ліміт), встановленого цим договором.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.1.2. договору, визначено умови, на яких видається овердрафт, а саме: розмір ліміту - 200 000,00 грн., строк дії овердрафту - 10.09.2014 по 12.09.2016 проценти - 24 % річних, тощо.

Згідно з п.2.1. овердрафт може бути наданий з момету початку дії овердрафту та повинен бути повністю погашеним не пізніше дня припинення його дії.

Видача овердрафту здійснюється у строк, встановлений сторонами для виконання розрахункових документів позичальника у випадку надходження кредитору розрахункових документів позичальника про проведення переліку коштів з розрахунку позичальника за умови відсутності на цьому рахунку коштів, необхідні для виконання цих розрахункових документів.

Відповідно до п. 2.2. договору, надання овердрафту оформляється формування дебетованого сальдо поточного рахунку позичальника.

Сумою овердрафту є дебетом сальдо поточного рахунку позичальника на момент закриття кожного операційного дня (раніше і надалі - сума овердрафту або залишок кредиту).

Сума овердрафту не може перевищувати діючий на момент наявності такої суми розміру ліміту.

Згідно з 2.3. договору, кредит вважається виданим позичальнику та таким, що знаходиться у його користуванні з моменту формування дебетового сальдо позичальника та до моменту повного повернення цих коштів.

Позивач пояснив суду, що факт надання кредиту згідно вищезазначеного договору про надання овердрафту підтверджується випискою з рахунку позичальника, що зазначений у п.п. 1 п. 1.2. договору, відповідно до якої на рахунку було сформовано дебетове сальдо, що використовувалось позичальником для розрахунків з контрагентом.

У відповідача утворився та існує перед позивачем борг в розмірі 231 622,62 грн. за договором про надання овердрафту, розмір, структура і порядок обчислення якого вказані у розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 3.10. договору, сторони погодилися, що належнім та достатнім доказом наявності та розміру заборгованості позичальника є письмова довідка кредитора.

Згідно з п. 5.2.2. договору, щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати належне їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належність.

Позивач зазначив, що відповідач порушив умови договору та вимоги законодавства, не забезпечив своєчасне погашення кредитку та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась кредитна заборгованість.

Пунктом 4.1. договору, передбачено, що кредитор вправі вимагати дострокове погашення кредиту у наступних випадках: п.п.4.1.1. договору, прострочення погашення грошових зобовязань тривалістю більше ніж 3 банківські дні.

Відповідно до п.4.5. договору, у разі виникнення заборгованості позичальника тривалість більша ніж 30 календарних днів позичальника зобовязаний здійснити повне дострокове погашення не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання трицятого календарного дня прострочення незалежно від того, чи кредитор предявив його вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором. При цьому кредитор вправі самостійно та без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення.

Позивач зазначив, що керуючись вказаними положеннями законодавства та договору, він надіслав відповідачу вимогу про повне дострокове погашення кредиту від 02.02.2016.

Згідно з п. 4.3. договору, позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит на суму, що вказана у вимозі, протягом п'яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо кредитор вручив вимогу) позичальнику чи поручителям вимоги, якщо інший строк не вказаний у такій вимозі.

Як зазначає позивач, відповідач не виконав вимогу і взяті на себе зобов'язання та на день подачі позову до суду кредит залишається непогашеним.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроуктрейд" про стягнення 231 622,62 грн., у тому числі 199 4402,76 грн. основного боргу, 13 943,11 грн. процентів, 5 933,08 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 12 305,67 грн. пені, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору овердрафту № 103.44879 від 10.09.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

10.09.2014 між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроукртрейд» було укладено договір про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014.

Відповідно до п.1.2. договору, визначено умови на яких видається овердрафт, а саме: розмір ліміту - 200 000,00 грн., строк дії овердрафту - 10.09.2014 по 12.09.2016 проценти - 24 % річних, тощо.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши ТОВ "Євроукртрейд" за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014 кредитні кошти у розмірі 199 4402,76 грн., тоді як ТОВ "Євроукртрейд" свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконало в строк до 12.09.2016, у зв'язку з чим у відповідача виник борг.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення боргу за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014, в сумі 199 4402,76 грн., а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» щодо стягнення з ТОВ "Євроукртрейд" суми боргу за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014 у розмірі 199 4402,76 грн., визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача 13 943,11 грн. процентів, за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1.2. договору №103.44879 від 10.09.2014, тип процентної ставки - змінювана, розмір процентів - 24.00 (двадцять чотири)% річних, виходячи х 360 калкндарних днів у році; через кожні 6 місяцфв, починаючи з дати видачі кредиту та до моменту його повного погашення (надалі - лата зміни процентів), розмір процентів за користування кредитом, виданим на підставі ього договору змінюється і встановлюється у розмірі, що визначається за формою: проценти = UIRD 12 + 3.70%.

Суд дослідивши подані докази позивачем вважає, що 13 943,11 грн. проценти за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014, підлягають задоволеню.

Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» просить також суд стягнути з відповідача 5 933,08 % від простроченої суми за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Ухвалою від 02.11.2016 суд витребовав у позивача детальний розрахунок позовних вимог в частині стягнення процентів із зазначення ставки процентів, проте позивач даної вимоги не виконав, обґрунтованого розрахунку позовних вимог в цій частині не надав.

У судовому засіданні ґрунтовних пояснень з цього приводу представник позивача не надав, навів припущення, що ставка процентів застосовувалася у розмірі, передбаченому договором за користування овердрафтом.

Також не пояснив, у чому полягає протиправність користування грошовими коштами відповідачем та за який саме період.

Враховуючи наведене, суд визнає, що позовні вимоги не можуть ґрунтуватися на припущеннях, у зв'язку з чим визнає позовні вимоги про стягнення 5 933,08 грн. процентів за неправомірне користування кредитом необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягути з відповідача 12 305,67 грн. пені.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу, вони мають бути передбачені законом або договором.

За умовами п. 6.3. договору, нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без задоволення, встановлення, законодавством обмежувальних строків та припинення у день повного погашення заборгованості. Понесені збитки відкодовуються винною стороною у повному розмірі понад неустойку.

Оскільки позичальником - ТОВ "Євроукртрейд" було порушено зобов'язання за кредитним договором щодо сплати суми овердрафту та процентів за користування овердрафтом, то у Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» виникло право нарахувати пеню.

Так, за розрахунком позивача перевіреним судом, підлягає стягненню з ТОВ "Євроукртрейд" 12 305,67 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання овердрафту №103.44879 від 10.09.2014.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідач жодних належних доказів та пояснень на спростування обставин, викладених у позовній заяві суду не надав, розміру позовних вимог не оспорив.

Враховуючи наведене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Євроукртрейд" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроукртрейд" (03115, м. Київ, вулиця Феодори Пушиної, 8-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 107 «А», ) 199 440 (сто дев'яносто дев'ять тисяч чотириста сорок) грн. 76 коп. основного боргу, 13 943 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок три) грн. 11 коп. процентів, 12 305 (дванадцять тисяч триста п'ять) грн. 67 коп. пені та 3 454 (три тисячі чотириста пядесят чотири) грн. 88 витрат на сплату судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 28.11.2016.

Суддя І.О. Андреїшина