РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа №910/15804/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енглєр"

про стягнення 9598,94 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Федорів І.Я. (за дов.)

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 21.11.2016 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом приватне акціонерне товариство "МТС Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Енглєр" про стягнення заборгованості в сумі 9598,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами було укладено ряд угод про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку, зокрема: № 5485751 від 31.08.2003 на номер телефону 503108458; № 5485765 від 02.10.2002 на номер телефону 503322612; № 5490595 від 08.09.2003 на номер телефону 503553871; № 5490602 від 08.09.2003 на номер телефону 503318535. За доводами позивача, відповідачем в порушення умов договірних зобов'язань не оплачено отримані послуги зв'язку у зв'язку з чим у останнього утворився борг у розмірі 9598,94 грн.

Ухвалою суду від 02.09.2016 порушено провадження у справі № 910/15804/16, розгляд останньої призначено на 26.09.2016.

Позивач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 02.09.2016 про порушення провадження у справі не виконав, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи з додатками.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 02.09.2016 про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 26.09.2016 розгляд справи відкладено на 19.10.2016.

Позивачем подано заяву на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач в судове засідання 19.10.2016 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 26.09.2016 про відкладення розгляду справи не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 19.10.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 21.11.2016.

В судове засідання 21.11.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні подав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, з адреси місцезнаходження відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Приватним акціонерним товариством "МТС Україна" (оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енглєр" (абонент) були укладені договори про надання послуг (мобільного) зв'язку: № 5485751 від 31.08.2003 на номер телефону 503108458; № 5485765 від 02.10.2002 на номер телефону 503322612; № 5490595 від 08.09.2003 на номер телефону 503553871; № 5490602 від 08.09.2003 на номер телефону 503318535.

З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачеві було присвоєно особовий рахунок № 1.12299179.

Згідно з п. 1.1. договорів оператор згідно з договором надає абоненту послуги мобільного зв'язку в межах України згідно з ліцензією серії АВ № 720189 від 29.12.2004. Міжнародний телефонний зв'язок здійснюється з країнами, що визначається за вибором оператора.

Відповідно до п. п. 1.2. та 1.3. вищевказаних договорів, загальні умови надання послуг у повному обсязі визначаються Умовами користування мережами мобільного зв'язку оператора, які є невід'ємною частиною цього договору. Надання послуг за цим договором починається після внесення абонентом на підставі відповідно рахунку оператора повної суми первинного авансу та його зарахування на особовий рахунок абонента.

Оператор зобов'язується надавати абоненту послуги до цього договору, умов користування та тарифів оператора (п. 2.2.1. п. 2.2.).

Пунктом 2.4 договорів передбачено обов'язки абонента: користуватись послугами у повній відповідності до умов цього договору та умов користування мережами мобільного зв'язку оператора; своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв'язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку (збереження номеру при тимчасовому відключенні мережі сплачує і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом; сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу.

Згідно з п. 3.1. договорів, нарахування за надані послуги здійснюється згідно з тарифами оператора, які є невід'ємною. частиною цього договору. Розрахунковий період становить один календарних місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів.

У пункті 3.2. договорів зазначено, що нарахування за надані послуги в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифами іноземних операторів та з урахуванням послуг оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу оператор залишає за собою право включати до розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди.

Відповідно до п. 3.3. договору, розрахунки за надані послуги та авансові платежі абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок оператора або кредитною карткою в національній валюті України, або поповнює рахунок свого мобільного номеру за допомогою карток оплати. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунки, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Абоненту виставлявся єдиний рахунок по усіх укладених договорах за розрахунковий період з 01.01.2014-30.04.2014, закріплених за вказаним особистим рахунком 1.12299179 на суму 9598,94 грн. До рахунків долучені детальні розрахунки.

До матеріалів справи надано банківську виписку по контрагенту за період з 01.07.2011 по 30.06.2014, яка підтверджує, що за вказаний позивачем до стягнення період відповідач не сплатив свої грошові зобов'язання.

Умови зазначених договорів свідчать про те, що за своєю правовою природою вони є договорами про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 63 Закону України "Про телекомунікації" врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

У відповідності до п. 5 частини 1 статті 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих позивачем доказів вбачається, що останнім виконав в повному обсязі зобов'язання, покладені на нього договорами.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Враховуючи вищенаведене, позов Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енглєр" (03039, м. Київ, проспект Червонозоряний, буд. 119, адмін. Корпус А, 2-й поверх, офіс 2, ідентифікаційний код 33397207) на користь Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, ідентифікаційний код 14333937) заборгованість у розмірі 9598 (дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 94 коп. та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.11.2016.

Суддя І.В.Усатенко