ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2016 Справа № 920/1011/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Ромни, Сумська область,

до відповідача Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації, смт. Недригайлів, Сумська область,

про стягнення 90 600 грн. 00 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 17.11.2016);

від відповідача - Крикля В.І. (довіреність від 09.11.2016);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 90 600 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар відповідно до укладеного між сторонами договору № 98 про закупівлю товарів за державні кошти від 23.05.2016, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 01-24/914 від 04.11.2016, в якому позовні вимоги визнає частково в сумі 51 810 грн. 00 коп., у зв'язку з тим, що після поставки позивачем товару, відповідач, провівши власний порівняльний аналіз та склавши відповідні акти про визначення фактичної кількості привезених дров, встановив, що кількість товару вказаного у накладних, на які посилається позивач, не відповідає кількості фактично переданого товару.

Позивач подав письмові пояснення (вх. № 10905 від 01.12.2016) в обґрунтування позовних вимог з урахуванням заперечень відповідача проти позову, де вказує, що за умовами укладеного між сторонами договору, після приймання товару та проставлення відповідної відмітки в накладній обов'язки позивача по поставці товару є виконаними і всі ризики пов'язані із подальшим зберіганням і використанням несе відповідач.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 98 про закупівлю товарів за державні кошти, позивач зобов'язується у 2016 році поставити відповідачу товари, зазначені в специфікації, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування ДК 016-2010, код 02.20.1 - Деревина необроблена (дрова твердих, м'яких та хвойних порід), ДК 021- 2015 СРV - 2008 код 03411000-4 - деревина хвойних порід, 03415000 - 2 деревина м'яких порід, 03418100 - 4 - деревина твердих порід в кількості: 1199,33 м3 (тверда порода 55.0 м3 по ціні 520 грн. 00 коп. без ПДВ, м'яка порода 299,33 м3 по ціні 480 грн. 00 коп. без ПДВ та хвойна порода 350 м3 по ціні 500 грн. 00 коп. без ПДВ) за одиницю товару, з урахуванням навантаження, розвантаження та перевезення до навчально-виховних закладів автотранспортом позивача, ціна залишається незмінною.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016 (п. 10.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна договору становить 604 678 грн. 40 коп.

Порядок здійснення оплати визначено сторонами у розділі 4 договору.

Розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем після пред'явлення позивачем видаткової накладної на оплату товару (п. 4.1. договору).

Розрахунки за поставлений товар здійснюється безпосередньо між позивачем та відповідачем шляхом перерахування коштів на розрахунковий розрахунок відповідача з умовами безготівкової оплати (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 5.1. договору, відвантаження на транспортний засіб товару і його доставка до навчально-виховних закладів, далі НВЗ проводиться учасником протягом травня - вересня 2016 року. Передача товару НВЗ проводиться на підставі накладних.

За умовами п. 5.2. договору, позивач вважається таким, що виконав свої обов'язки по доставці товару, коли товар і відповідна документація передані покупцю по місцю завантаження товару (НВЗ). За зберігання і використання товару несуть відповідальність особи, які призначені наказом директора НВЗ.

Постачання товару проводиться відповідно до цін, які узгоджуються сторонами і відображається в накладних на передачу товару. Заміна ціни за вже замовлений Замовником товар не допускається (п. 5.4. договору).

Відповідно до п. 5.5. договору, відповідач може відмовитися від прийому партії товару, якщо вона неналежної якості, склавши акт про неналежну якість товару, вказавши наявні недоліки.

Згідно з п. 5.6. договору, необґрунтована відмова в прийомі партії товару не допускається. При необґрунтованій відмові від прийому товару відповідач відшкодовує позивачу завдані йому збитки в повному обсязі, включаючи вартість товару і транспортні витрати.

Відповідно до п. 5.7. договору, моментом постачання вважається день передачі товару позивачем і прийому його відповідачем (НВЗ) з обов'язковою відміткою в накладній. Після моменту постачання ризик випадкової загибелі, пошкодження або псування несе відповідач (НВЗ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив у повному обсязі поставлений товар, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 90600 грн. 00 коп.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову вказує, що на підставі ухвали Недригайлівського районного суду від 18 серпня 2016 року №582/869/16-к, начальником Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури було вилучено документацію конкурсних торгів щодо закупівлі деревини необробленої (дрова твердої, м'якої та хвойної породи), в тому числі оригінал договору № 98 про закупівлю товарів за державні кошти від 23.05.2016, що унеможливлює виконання договірних зобов'язань покладених на відділ освіти за договором. Листом від 09.08.2016 відповідач повідомив позивача про те, що навчально-виховні заклади Недригайлівського району тимчасово припиняють приймати дрова з 19.08.2016 до завершення слідчих дій. У зв'язку з тим, що після поставки позивачем товару, відповідач, провівши власний порівняльний аналіз та склавши відповідні акти про визначення фактичної кількості привезених дров, встановив, що кількість товару вказаного у накладних, на які посилається позивач, не відповідає кількості фактично переданого товару, відповідач визнає позовні вимоги частково в сумі 51 810 грн. 00 коп.

Статтями 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 668 Цивільного кодексу України визначено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Судом встановлено, що згідно з накладними № 46 на суму 18 240 грн. 00 коп., № 51 на суму 9600 грн. 00 коп., № 62 на суму 9600 грн. 00 коп., № 64 на суму 8160 грн. 00 коп, № 59 на суму 25000 грн. 00 коп., № 49 на суму 20 000 грн. 00 коп. позивачем поставлено, а закладами НВЗ прийнято товар (дрова) на загальну суму 90 600 грн. 00 коп.

Листом від 09.08.2016 відповідач повідомив позивача про те, що навчально-виховні заклади Недригайлівського району тимчасово припиняють приймати дрова з 19.08.2016 до завершення слідчих дій.

Разом з цим, як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи накладними, НВЗ було прийнято товар, тому з урахуванням умов договору, положень ч. 4 ст. 538 ЦК України, ст. 692 Цивільного кодексу України, у відповідача виник обов'язок щодо оплати прийнятого товару.

Вказаний обов'язок підтверджено відповідачем у акті звірки розрахунків з дебіторами та кредиторами підписаним з боку відповідача, за даними якого заборгованість становить 90 600 грн. 00 коп.

Посилання відповідача на невідповідність фактичної кількості привезених позивачем дров, кількості вказаній у накладних, не приймаються судом до уваги з урахуванням умов п.п. 5.1., 5.2., 5.7. договору, а також приписів ч. 1 ст. 668, ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, оскільки кількість поставленого товару, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме підписаними накладними № 46, № 51, № 62, № 64, № 59, № 49. При цьому, акти про визначення фактичної кількості привезених дров, надані відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти позову, складені в односторонньому порядку, після прийняття від позивача товару, без будь-яких посилань на документи (накладні, тощо) згідно з якими товар був отриманий.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 цього ж Кодексу визначено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 p., гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Європейський суд розширено тлумачить поняття «майна». Так, в постанові по справі Бейелер проти Італії (5 січня 2000 р.) зазначено, що «…поняття «майно» в ст. 1 має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, можуть розглядатися як право власності і, таким чином, як «майно» в контексті цього положення».

Слід враховувати, що до майнових прав належить, зокрема, право вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпорядження майном (наприклад права вимоги особи за зобов'язаннями, за якими вона є кредитором).

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт поставки позивачем відповідачу товару, який прийнятий НВЗ, оскільки відповідачем не подано доказів оплати поставленого товару, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, враховуючи презумпцію правомірності договору № 98 про закупівлю товарів за державні кошти від 23.05.2016, який є чинним та не визнаний недійсним в судовому порядку, а тому повинен виконуватись сторонами належним чином, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 90 600 грн. 00 коп. заборгованості за товар.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації (вул. Незалежності, буд. 7, смт. Недригайлів, Сумська область, 42100, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) 90 600 грн. 00 коп. заборгованості за товар, 1378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.12.2016

Суддя Є.А. Жерьобкіна