РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа №910/19346/16

За позовом Державного підприємства «Укрриба»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фішленд Україна»

про стягнення 18012,29 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Панасенко О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за надані йому по Договору №30/14 від 22.12.2014 послуги.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

За приписами ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 944 ЦК України, зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання.

Так, на підставі укладеного 22.12.2014 між Позивачем, як поклажодавцем, та Відповідачем, як зберігачем, Договору № 30/14, та з урахуванням додаткової угоди до нього від 24.12.2014 (далі - Договір), Позивач за актом від 22.12.2014 передав Відповідачу на зберігання визначене Договором та актом майно, та дозволив користуватися ним за визначену вказаною додатковою угодою плату (п. 8).

Позивач заявляє до стягнення заборгованість з плати за користування майном на зберіганні у сумі 14905,26 грн., яка склалася за період з 22.12.2014 - 18.10.2016.

Розрахунок заборгованості згідно картки рахунку судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплексності отриманих по Договору послуг користування за спірний період матеріали справи не містять.

Отже, заборгованість Відповідача в сумі 14905,26 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Враховуючи все вищенаведене позовні вимоги про стягнення 14905,26 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені на підставі п. 10 додаткової угоди від 24.12.2014 до Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України;

- втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 2310,96 грн. пені, 585,14 грн. втрат від інфляції та 210,93 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позов задовольняється повністю. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фішленд Україна» (м. Київ, вул. Березняківська, 30-А, квартира 101; ідентифікаційний код 38498427) на користь Державного підприємства «Укрриба» (м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-А; ідентифікаційний код 25592421) 14905 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 26 коп. заборгованості, 2310 (дві тисячі триста десять) грн. 96 коп. пені, 585 (п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 14 коп. втрат від інфляції, 210 (двісті десять) грн. 93 коп. 3% річних, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.