ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016р. Справа№ 914/2638/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Краєвському І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест", с. Миртюки, Стрийський р-н, Львівська обл.,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінолюб", м. Стрий, Львівська обл.,
до відповідача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю "Боревітер", м. Львів,
про: визнання недійсним договору.
Представники:
позивача:не зявився,
відповідача 1:ОСОБА_1 керівник,
відповідача 2:ОСОБА_2 керівник.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінолюб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Боревітер" про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 22.08.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінолюб» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Боревітер», посвідченого приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 2777. Ухвалою суду від 17.10.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.11.2016 р. В судовому засіданні оголошувалась перерва з 02.11.2016 р. до 16.11.2016 р., з 16.11.2016 р. до 23.11.2016 р. та з 23.11.2016 р. до 28.11.2016 р. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ТзОВ "Кінолюб" та ТзОВ "Боревітер" 22.08.2016 р., оскільки за інвестиційним договором від 11.02.2016 р. ТзОВ "Кінолюб" обмежено своє право розпорядження належною йому часткою у обєкті реконструкції та не мало необхідного обсягу дієздатності укладати спірний договір.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (вх. №5241/16 від 01.11.2016 р.). Згідно з цією заявою просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31092728 від 25.08.2016 р. приватного нотаріуса ОСОБА_3, Стрийського районного нотаріального округу Львівської області, що внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, просить залучити до участі у справі відповідачем приватного нотаріуса ОСОБА_3, Стрийського районного нотаріального округу Львівської області.

Заявою від 16.11.2016 р. (вх. №46012/16) позивачем відкликано заяву про збільшення позовних вимог, у звязку з чим ТзОВ "Стрийбудінвест" просить повернути дану заяву заявникові та слухати справу за первісними позовними вимогами.

З урахуванням наведеного, суд здійснює розгляд справи в межах первісно заявлених позовних вимог. Разом з тим, згідно з розясненнями Вищого господарського суду України у постанові Пленуму "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. №18 збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

В судове засідання від 28.11.2016 р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №47520/16 від 28.11.2016 р.), оскільки представник ОСОБА_4 не має можливості прийняти участь в даному судовому засіданні через участь в іншій справі №910/15048/16 у Господарському суді міста Києва.

Відповідач 1 заперечив проти відкладення розгляду справи з тим підстав, що позивач є юридичною особою та діє через органи управління та не позбавлений права забезпечити явку директора, або іншого представника. Відсутність адвоката не є перешкодою для подальшого розгляду справи. Тому просить відхилити клопотання позивача про відкладення розгляду справи та здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами.

Представник відповідача 2 в усних поясненнях також заперечив проти відкладення розгляду справи з підстав, зазначених відповідачем 1.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті з урахуванням наступного. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника позивача та наявними в ній матеріалами.

Відповідач 1 у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, вказує на те, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2016 р. у справі №456/1339/16-ц зупинено дію інвестиційного договору від 11.02.2016 р. шляхом забезпечення позову, та заборонено ТзОВ "Кінолюб", ТзОВ "Стрийбудінвест" та ОСОБА_2, а також третім особам вчиняти будь-які дії з виконання інвестиційного договору, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 105. Тому були відсутні перешкоди для укладення договору купівлі-продажу від 22.08.2016 р. Крім того, вказує на те, що у відповідності до пункту 4.5.1 Інвестиційного договору ТзОВ "Кінолюб" одночасно з укладенням цього договору зобовязане передати ТзОВ "Стрийбудінвест" належну їм на праві спільної часткової власності частину обєкта під реконструкцію, за нотаріально посвідченими актами передавання-приймання, які є додатками до цього договору та невідємними його частинами. Проте фактично приміщення передані не були, комунальні послуги оплачувало ТзОВ "Кінолюб", існуючі орендар ТзОВ "Форент Плюс" не переукладено жодних угод оренди з ТзОВ "Стрийбудінвест". Відповідач 1 також вказує на те, що не вчинено жодної нотаріальної дії та не внесено запису в нотаріальний реєстр щодо посвідчення актів приймання передачі приміщень під реконструкцію у відповідності до положень пункту 4.5.1 інвестиційного договору, тому договір в частині укладення цих актів є нікчемним.

Відповідач 2 у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу від 22.08.2016 р. не існувало жодної перешкоди для його укладення. Вказане повязано з тим, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2016 р. у справі №456/1339/16-ц зупинено дію інвестиційного договору від 11.02.2016 р. шляхом забезпечення позову та заборонено ТзОВ "Кінолюб", ТзОВ "Стрийбудінвест" та ОСОБА_2, а також третім особам вчиняти будь-які дії з виконання інвестиційного договору, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 105. Крім того, вказує на те, що не вчинено жодної нотаріальної дії та не внесено запису в нотаріальний реєстр щодо посвідчення актів приймання передачі приміщень під реконструкцію у відповідності до положень пункту 4.5.1 інвестиційного договору, тому договір в частині укладення цих актів є нікчемним.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників відповідачів, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кінолюб" (замовник 1), ОСОБА_2 (замовник 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест" (інвестор-забудовник) 11.02.2016р. укладено інвестиційний договір, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 105 (надалі Інвестиційний договір). За умовами цього договору замовники зобовязуються передати інвестору-забудовнику (позивач у справі), кожен у своїй частині, обєкт під реконструкцію з метою спорудження багатофункційного торгово-розважального центру, передати наяву технічну та експлуатаційну документацію на обєкт і його інженерні мережі, а також надати інвесторові-забудовнику повноваження для виконання від імені замовників необхідних для реалізації проекту представницьких функцій, а інвестор забудовник зобовязується прийняти обєкт, виконати відповідно до затверджених у встановленому порядку проектно-кошторисної і дозвільної документації, за власні, та/або залучені кошти усі необхідні роботи з реконструкції обєкта введення новоспорудженого ТРЦ в експлуатацію, та передати замовникам належну кожному з них частину приміщень ТРЦ для подальшого розпорядження і оформлення у власність.

Згідно з пунктом 3.1 Інвестиційного договору обєкт передається інвестору-забудовнику під реконструкцію за відповідними нотаріально-посвідченими актами передавання-приймання, оформленими інвестором-забудовником окремо кожним із замовників щодо належної такому замовникові на праві спільної часткової власності частини обєкта одночасно з укладенням цього договору.

З моменту укладення цього договору замовник втрачає право самостійного розпорядження обєктом, за виключенням вчинення щодо нього дій, повязаних із виконанням цього договору (пункт 3.5 Інвестиційного договору).

Виконання замовниками своїх зобовязань за цим договором забезпечується заставою, предметом якої є належні замовникам на праві спільної часткової власності частки обєкта, і які надаються інвесторові-забудовнику в заставу (пункт 3.10 Інвестиційного договору).

Сторонами Інвестиційного договору складено акт передавання-приймання будівлі під реконструкцію від 11.02.2016 р. (додаток №1 до Інвестиційного договору) (надалі акт №1). Відповідно до цього акту ТзОВ "Кінолюб" передає, а ТзОВ "Стрийбудінвсет" прийняв під реконструкцію 76/100 частини будівлі, яка знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 4 у м. Стрию (надалі Обєкт). Згідно з умовами цього акту його складено у відповідності до пункту 4.5.1 Інвестиційного договору; у 3-х примірниках по одному для кожної зі сторін, що його підписали. Акт №1 підписано представником ТзОВ "Стрийбудінвест" та підписано представником ТзОВ "Кінолюб" і скріплено печаткою цього підприємства. На акті відсутній підпис ОСОБА_2.

Сторонами Інвестиційного договору складено акт передавання-приймання будівлі під реконструкцію від 11.02.2016 р. (додаток №2 до Інвестиційного договору) (надалі акт №2). Відповідно до цього акту ОСОБА_2 передав, а ТзОВ "Стрийбудінвсет" прийняв під реконструкцію 24/100 частини будівлі, яка знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 4 у м. Стрию. Згідно з умовами цього акту його складено у відповідності до пункту 4.5.1 Інвестиційного договору; у 3-х примірниках по одному для кожної зі сторін, що його підписали. Акт №2 підписано представником ТзОВ "Стрийбудінвест" та підписано ОСОБА_2. На акті відсутній підпис та печатка ТзОВ "Кінолюб".

Сторонами Інвестиційного договору складено акт передавання-приймання (делегування) прав та обовязків (функцій) замовника будівництва від 11.02.2016 р. (додаток №3 до Інвестиційного договору) (надалі акт №3). Відповідно до цього акту ТзОВ "Кінолюб" передає, а ТзОВ "Стрийбудінвсет" прийняв прав та обовязків (функцій) замовника проекту будівництва реконструкції 76/100 частини будівлі, яка знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 4 у м. Стрию. Акт №3 підписано представником ТзОВ "Стрийбудінвест" та підписано представником ТзОВ "Кінолюб" і скріплено печаткою цього підприємства. На акті відсутній підпис ОСОБА_2.

Сторонами Інвестиційного договору складено акт передавання-приймання (делегування) прав та обовязків (функцій) замовника будівництва від 11.02.2016 р. (додаток №4 до Інвестиційного договору) (надалі акт №4). Відповідно до цього акту ОСОБА_2 передав, а ТзОВ "Стрийбудінвест" прийняв прав та обовязків (функцій) замовника проекту будівництва реконструкції 24/100 частини будівлі, яка знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 4 у м. Стрию. Згідно з умовами цього акту його складено у відповідності до пункту 4.5.4 Інвестиційного договору; у 3-х примірниках по одному для кожної зі сторін, що його підписали. Акт №2 підписано представником ТзОВ "Стрийбудінвест" та підписано ОСОБА_2. На акті відсутній підпис та печатка ТзОВ "Кінолюб".

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/1339/16-ц від 11.02.2016 р. вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії інвестиційного договору від 11.02.2016 р. та заборони сторонам та третім особам вчинення будь-яких дій, повязаних із виконанням цього договору. Заходи забезпечення вжито у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінолюб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест" про усунення порушень прав споживача, визнання несправедливими та недійсними умов Інвестиційного договору.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.11.2016 р. №456/1339/16 залишено без змін ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.07.2016 р. Суд апеляційної інстанції перевіряв законність та обґрунтованість ухвали на момент постановлення такої та не брав до уваги доводи про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з тих підстав, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.10.2016 р. скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 11.07.2016 р.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/1339/16-ц від 29.07.2016 р. визнано недійсним інвестиційний договір про реконструкцію будівлі від 11.02.2016 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кінолюб", ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест", посвідчений приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 105

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.10.2016 р. скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.07.2016 р. та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім того, рішенням суду скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 11.07.2016 р.

Між ТзОВ "Кінолюб" (продавець) та ТзОВ "Боревітер" (покупець) укладено договір купівлі-продажу 76/100 часток у праві власності на будівлю від 22.08.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області, реєстраційний номер 2777 (надалі Договір купівлі-продажу). За умовами цього договору продавець (відповідач 1 у справі) зобовязується передати, а покупець (відповідач 2 у справі) зобовязується прийняти у власність 76/100 частки у праві власності на будівлю, що знаходяться за адресою: Львівська область, місто Стрий, вулиця Хмельницького Б., 4, та сплатити за неї обговорену грошову суму.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/3296/16-ц від 01.11.2016 р. вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони до набрання рішення суду законної сили Товариству з обмеженою відповідальністю "Кінолюб", ОСОБА_2 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест" вчиняти будь-які дії повязані з виконанням інвестиційного договору від 11.02.2016р., укладено між вказаними сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №105. Заходи забезпечення вжито у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінолюб" до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийбудінвест" про визнання недійсним інвестиційного договору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 22.08.2016 р. між ТзОВ "Кінолюб" (відповідач 1 у справі) та ТзОВ "Боревітер" (відповідач 2 у справі), оскільки за інвестиційним договором від 11.02.2016 р. ТзОВ "Кінолюб" обмежив своє право розпорядження належною йому часткою у обєкті реконструкції та не мав необхідного обсягу дієздатності укладати спірний договір. Таким чином, підставою для визнання недійсним Договору купівлі-продажу позивач називає обмеження розпорядження обєктом, встановлене умовами Інвестиційного договору.

Згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У статті 215 Цивільного кодексу України визначаються загальні правові підстави визнання правочину недійсним. Так, частиною 1 цієї статті визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із умов Інвестиційного договору обєктом договору є будівля, яка знаходиться за адресою по вулиці Богдана Хмельницького, 4 у місті Стрию, і належить замовникам (зокрема, відповідачу 1) на праві спільної часткової власності. Відтак, дії щодо обмеження розпорядження обєктом стосується власників в межах часток у майні спільної власності. В Інвестиційному договорі не визначено часток замовників (зокрема, відповідач 1) в обєкті. Тому з умов Інвестиційного договору неможливо встановити, в якій частині обмеження стосується замовника (власника, відповідача 1 у справі) на розпорядження обєктом, яке належить йому на праві спільної часткової власності (чи обмеження стосуються всієї частки власника чи його частини у спільній частковій власності). Відповідні умови Інвестиційного договору сторонами мали б бути визначені у додатках №1 та №2 до цього договору, згідно з умовами пункту 4.5.1.

Відповідно до пункту 4.5.1 Інвестиційного договору замовники (зокрема, відповідача 1) зобовязуються одночасно з укладенням цього договору передати інвесторові-забудовнику (позивач у справі) належну їм на праві спільної часткової власності частину обєкта під реконструкцію за нотаріально посвідченими актами передавання-приймання, що є додатками, відповідно, №1 та №2 до цього договору, які є його невідємними частинами. Відтак, сторони Інвестиційного договору визначили форму, в якій належить вчиняти додатки до цього договору. Аналізуючи згадану умову Інвестиційного договору, вбачається, що сторонами предмет договору щодо якого мали б реалізовуватись права та обовязки, підлягав визначенню у додатку №1 та 2 до Інвестиційного договору.

Додаток №1 до Інвестиційного договору (Акт №1) підписано представником ТзОВ "Стрийбудінвест" та підписано представником ТзОВ "Кінолюб" і скріплено печаткою цього підприємства. Акт передавання-приймання будівлі під реконструкцію від 11.02.2016 р. складено у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, хоча із змісту цього акту вбачається, що його складено у відповідності до пункту 4.5.1 Інвестиційного договору. Крім того, в акті №1 вказується, що такий акт складено сторонами Інвестиційного договору (ТзОВ "Стрийбудінвест", ОСОБА_2 та ТзОВ "Кінолюб"), проте на акті відсутній підпис ОСОБА_2.

Відповідно до пункт 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 р. №11 не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо.

З урахуванням наведеного, додаток №1 до Інвестиційного договору, який відповідно до умов пункту 4.5.1 цього договору підлягав нотаріальному посвідченню, через відсутність нотаріального посвідчення є неукладеним. Як юридичний факт, додаток №1 до Інвестиційного договору, за таких обставин не відбувся, а документ не породжує для його сторін цивільних прав та обовязків, на досягнення яких було спрямовано їх волевиявлення при його оформленні. Відповідно і сам Інвестиційний договір не породжує для його сторін цивільних прав та обовязків, на досягнення яких було спрямовано їх волевиявлення при його оформленні. При цьому, суд дає оцінку додатку №1 до Інвестиційного договору та Інвестиційного договору, в межах вимог, що стосуються відповідача 1 у справі.

Відтак, відсутні правові підстави для ствердження про порушення умов Інвестиційного договору у звязку з укладенням Договору купівлі-продажу, оскільки сторонами не визначено обєкт у праві часткової власності щодо якого мало б застосовуватись обмеження права розпорядження. За таких обставин, суд вважає позову заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального Закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано доводи позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем за подання позову сплачено 2.770,00 грн., з них: 1.450,00 грн. відповідно до заяви на переказ готівки №ПН735 від 11.10.2016 р. та 1.320,00 грн. відповідно до квитанції №ПН843 від 01.11.2016 р. Предметом позову визначено вимогу про визнання договору недійсним (немайнова вимога), відтак, до сплати підлягав судовий збір у сумі 1.378,00 грн. Таким чином, сума судового збору у розмір 1.392,00 грн. підлягає поверненню позивачу за його відповідним клопотанням.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 43, 33, 38, 43, 49, 66, 68, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.