ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2016 р.Справа № 922/3500/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації ДЕКМ Харківської міської ради, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервіс-Центр", м. Харків
про розірвання договору, стягнення та звільнення приміщення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.№229 від 12.01.16);

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради м. Харків звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервіс-Центр", м. Харків в якій просить суд :

- розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 31.10.2013р. № 5270;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервіс-Центр" на користь управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна заборгованість по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення від 31.10.2013р. № 5270 у сумі 46547,70грн., заборгованість по пені у сумі 19395,45 грн. на р/р 2208;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Промсервіс-Центр" з нежитлових приміщень та передати управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2016року порушено провадження у справі№922/3500/16, розгляд справи призначено на 01.11.2016року .

Ухвалою господарського суду від 01.11.2016 року прийнято надану позивачем позовну заяву (уточнену), як уточнення адреси нежитлових приміщень, що є предметом договору оренди №5270 від 31.10.2013 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" (м. Харків, майдан Конституції,7, 6 поверх). Розгляд справи відкладено до 15.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2016 року розгляд справи відкладено на "24" листопада 2106 року.

Присутній в судовому засіданні 24.11.2016 року представник позивача надав до суду письмові пояснення (вх.№40144), в яких підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в призначене судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Ухвала про порушення провадження по справі від 20.10.2016 року, направлена на адресу відповідача, повернулась до суду з поштовою довідкою "за закінченням терміну зберігання".

Представник третьої особи в призначене судове засідання свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі відповідача, в порядку ст.75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2013 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендарем) був укладений договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) №5270.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 152,0 кв.м. далі "майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, просп. Маршала Жукова, 20/1, літ. "А-1" та знаходиться на балансі комунального підприємства "Жилкомсервіс" (у подальшому іменоване "Балансоутримувач").

Право на оренду цього майна отримано Орендарем на підставі наказу управління комунального майна та приватизації №2109 від 23.10.2013.

Згідно з п.10.1., договір діє з "31" жовтня 2013 року до "30" вересня 2016 року.

Судом встановлено, що протягом 30 днів після закінчення строку дії договору жодною зі сторін не було заявлено про припинення або зміну договору протягом, а тому, згідно з п.10.5. договору, договір вважається продовжений на той саме термін і на тих самих умовах.

Враховуючи вищезазначене, даний договір продовжений на тих же самих умовах.

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення складських приміщень.

Відповідно до п. 3.2. - 3.3. договору орендна плата за базовий місяць - вересень 2013р становить 1560,25 грн. без ПДВ грн. Ставка орендної плати становить 15%. Нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому-передачі від 31.10.2013 р.

Згідно з п. 3.5. договору орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

За умовами п. 3.6. договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до п. 3.7. договору орендна плата перераховується:

30% на поточний рахунок Балансоутримувача: 965 АТ "ОСОБА_2 Ворота", МФО 351931, код 34467793;

70% - до міського бюджету: р/р №0002 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ; одержувач - УДКСУ у м.Харкові Харківської області.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та міського бюджету відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний ден прострочення (включаючи день проплати).

Згідно з п. 3.11. договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу орендної плати.

Позивач у позові зазначив, що відповідач вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 03.08.2016 р. утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 46547,70 грн. та пеня в розмірі 19395,45 грн.

На підтвердження існування заборгованості з орендної плати в розмірі 46547,70 грн. позивач надав розрахунок суми боргу за договором станом на 03.08.2016 р.

При цьому відповідач про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та контррозрахунку до суду не подав.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем станом на 03.08.2016р утворилась заборгованість з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення (будівлі) №5270 від 31.10.2013 р. в розмірі 46547,70 грн., яка залишається не погашеною.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Враховуючи вищевказані обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором №5270 від 31.10.2013 р. в розмірі 46547,70 грн. станом на 03.08.2016. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 19395,45 грн. за період станом на 03.08.2016, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця та на користь міського бюджету відповідно до чинного законодавства урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний ден прострочення (включаючи день проплати).

У даному випадку у пункті 7.3. договору зазначено, що у разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п.3.10. порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов'язання повинно бути виконано.

Як зазначено у п. 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Однак, договором передбачено інший порядок нарахування штрафних санкцій, ніж передбачено законом, що не забороняється диспозицією ч.6 статті 232 ГК України.

Таким чином, проаналізувавши норми діючого господарського законодавства та умови договору, а також докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовні вимоги про стягнення пені такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 19395,45 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком пені станом на 03.08.2016 р.

У позовній заяві позивач також просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення №5270 від 31.10.2013 р., а також виселити відповідача з нежитлових приміщень загальною площею 152,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, просп.Жукова,20/1, літ."А-1" та передати управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Проаналізувавши дані позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про оренду державного і комунального майна виконання зобов'язання є істотною умовою договору оренди.

Згідно з ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В обґрунтування вимог про розірвання договору оренди позивач посилається на порушення відповідачем умов пунктів 7.1., 7.2. договору оренди.

Так, згідно з пунктом 7.1. договору, орендодавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення майна, що передано в оренду, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 7.2 договору оренди передбачено, що орендодавець має право вимагати розірвання договору і відшкодування збитків у разі внесення орендарем 3-х орендних платежів не в повному обсязі.

14.10.2014 р. позивач надіслав відповідачеві лист від 13.10.2014 р. за вих. №11152 в порядку ст. 188 ГК України про намір розірвати договір оренди нежитлового приміщення №5270 від 31.10.2013 р. через невиконання відповідачем істотних умов договору, а саме несплату орендної плати до міського бюджету, в результаті чого утворилась заборгованість. У даному листі позивач також просив відповідача протягом 20-ти днів від дати одержання листа звільнити приміщення, надати до Управління акти повернення орендованого майна та сплатити заборгованість. Крім того, у листі позивач повідомив відповідача про те, що у випадку незадоволення даної пропозиції або неотримання позивачем відповіді у встановлений ст. 188 ГК України термін позивач буде змушений звернутися до господарського суду Харківської області з позовною заявою про розірвання договору оренди, стягнення боргу та виселення з віднесенням на рахунок відповідача судових витрат.

Проте відповідач відповіді на даний лист не надав, заборгованість та пеню не сплатив, орендоване майно позивачеві не повернув. Зазначений лист повернувся орендодавцю 18.11.14 без вручення адресату.

В п. 10.3. договору оренди передбачено, що за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено договором.

У п. 4.13. договору оренди встановлено, що у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

На теперішній час нежитлові приміщення загальною площею 152,0 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, просп.Жукова,20/1, літ."А-1", відповідачем не звільнено та позивачеві не передано, що тягне за собою неможливість власника розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Враховуючи вищевикладені положення закону, умови договору оренди, встановлений судом факт невиконання відповідачем істотної умови договору оренди з оплати орендної плати у передбачений договором строк, суд вважає позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №5270 від 31.10.2013 р., про виселення відповідача з нежитлових приміщень загальною площею 152,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, просп.Жукова,20/1, літ."А-1" та про передачу позивачеві правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 525, 526, 530, 549, 610-612, 651, 653, 759, 782, 783, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 188, 193, 232, 283, 284, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 10, 18, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 1, 4-3, 12, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 31.10.2013р. № 5270, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промсервис - Центр" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервіс - Центр" (61105, м. Харків, просп. Льва Ландау (проспект П'ятдесятиріччя СРСР) буд.29-А, пов.4, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 16 ) заборгованість по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення від 31.10.2013р. № 5270 у сумі 46547,70грн., заборгованість по пені у сумі 19395,45 грн. на р/р 2208.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервіс - Центр" (61105, м. Харків, просп. Льва Ландау (проспект П'ятдесятиріччя СРСР) буд.29-А, пов.4, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 16 ) суму судового збору в розмірі 4134 грн. на р/р 3770.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Промсервіс - Центр" (61105, м. Харків, просп. Льва Ландау (проспект П'ятдесятиріччя СРСР) буд.29-А, пов.4, ) з нежитлових приміщень загальною площею 152,0 кв. м., розташованих за адресою: м. Харків, просп.Жукова,20/1, літ."А-1" та передати управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_3