ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 грудня 2016 року Справа № 910/3871/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Коробенка Г.П. головуючого,
Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 09.07.2014
у справі№910/3871/14 Господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника Білоцерківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України
доКонцерну "Техвоєнсервіс"
простягнення 16 060,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 16.11.2016 касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 про перегляд в касаційному порядку постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2014 у справі №910/3871/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору (у встановленому порядку та розмірі).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" мінімальна заробітна плата у 2014 році установлена у місячному розмірі: з 1 січня 1218 гривень.

Згідно з пп. 5 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позовної заяви у даній справі) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

В порушення вимог наведеної процесуальної норми до названої касаційної скарги не надано доказу сплати судового збору у встановленому розмірі.

Заявником у касаційному порядку оскаржується постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2014 у справі №910/3871/14 та рішення господарського суду першої інстанції, якими розглянуто майновий позов про стягнення 16 060,00 грн., таким чином в даному випадку ставка судового збору становила 1827,00 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, повинна становити 2 192,40 грн. (120% від 1827,00 грн.), проте скаржником згідно з наданою копією платіжного доручення від 09.11.2016 №872 сплачено лише 289,08 грн..

Зазначене є підставою для повернення скарги заявнику без розгляду відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на оскарження постанови апеляційного господарського суду, мотивоване тим, текст постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2014 в касаційному порядку органи військової прокуратури не оскаржували. Однак, при цьому скаржник не вказує коли йому стало відомо про прийняття оскарженої постанови, що утруднює об`єктивну оцінку в розумінні змісту ст. 53 ГПК України причин пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2014 у справі №910/3871/14 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Т.Б. Дроботова

Л.І. Рогач