КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа№ 910/13455/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

За участі представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Усенко А.М. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/13455/16 від 05.09.2016 року (суддя - Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

про стягнення 1 951,80 грн. страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13455/16 в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13455/16 скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 23.11.2016.

Представник відповідача 21.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2016, у зв'язку з участю судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у підготовці в Національній школі суддів України, та перебування судді Яковлєва М.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

18.09.2015 Компанією (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль «Ford Fiesta»; строк дії Договору з 19.09.2015 по 18.10.2016.

18.01.2016 о 08 год. 00 хв. на вул. Перемоги, 159А в смт Безлюдівка Харківського району Харківської області ОСОБА_4, керуючи автобусом «I-VAN», не вибрав безпечної швидкості руху, при зустрічному роз'їзді не витримав безпечний інтервал, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta» під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016 у справі №635/727/16-п визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

ОСОБА_3 звернулася до Компанії із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 18.01.2016.

Відповідно до звіту від 08.02.2016 №86/01/16 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ford Fiesta» з урахуванням фізичного зносу склала 7 832,93 грн.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 виставлено ОСОБА_3 рахунок від 22.01.2016 №Ч6-00000015 на суму 9 972,23 грн.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 09.02.2016 розмір збитку встановлено у сумі 9 284,73 грн.

Компанією складено страховий акт від 09.02.2016 №0074.206.16.01.01 на суму 9 284,73 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 виплату страхового відшкодування на суму 9 284,73 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.02.2016 №2625 на суму 9 284,73 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_4 встановлена у судовому порядку (постанова Харківського районного суду Харківської області від 05.02.2016 у справі №635/727/16-п), а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автобусу «I-VAN» повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Цивільно-правова відповідальність власника автобусу «I-VAN» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АЕ/6036407, за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 500 грн.), копія вказаного полісу наявна в матеріалах справи.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено заяву від 26.04.2016 №0074/2016 про виплату 9 284,73 грн. страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відшкодовано позивачу 7 332,93 грн. страхового відшкодування, що останнім не заперечується.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що відповідачем не відшкодовано Компанії 1 951,80 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимог Закону, виплачено з урахуванням звіту від 08.02.2016 №86/01/16 і за вирахуванням франшизи (500 грн., встановлена згідно з полісом №АЕ/6036407) суму страхового відшкодування, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні, однак колегія суддів вважає такі висновки передчасними з наступних підстав.

Законами України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Сплата позивачем вартості відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ в сумі 9 284,73 грн. відповідає умовам укладеного ним Договору добровільного страхування і нормам чинного законодавства, тому позивач мав право вимагати сплати суми вказаної виплати (за відрахуванням франшизи) з відповідача в порядку регресу.

Відповідно до частин 3, 4 ст.82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України надавав висновки щодо порядку застосування Законів України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при стягненні в порядку регресу виплат за договорами добровільного страхування, зокрема у постанові від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 (3-50гс), які помилково не враховані судом першої інстанції та необґрунтовано правову позицію, чому суд відступив від вказаної правової позиції.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1451,80 грн. (9284,73 грн. фактично сплаченого страхового відшкодування - 7 332,93 грн. добровільно сплаченого відповідачем страхового відшкодування - 500,00 грн. франшизи.), у стягненні 500,00 грн. суд відмовляє, оскільки позивачем безпідставно заявлена до стягнення сума франшизи.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13455/16 підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13455/16 - скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити частково.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (02160, м. Київ, пр-т Возз'єднання, 16, ) 1451,80 грн. (одну тисячу чотириста п'ятдесят одну грн. 80 коп.) заборгованості, 1024,96 грн. (одну тисячу двадцять чотири грн. 96 коп.) судового збору за подання позовної заяви та 1127,45 грн. (одну тисячу сто двадцять сім грн. 45 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

7. Матеріали справи № 910/13455/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко