ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Справа № 904/936/13-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Березкіна О.В. ( доповідач)

суддів: Антонік С.Г., Чус О.В.

при секретарі: Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреністьб/н від 13.05.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність №34 від 14.06.2016 р.;

від ВПВР Департаменту ДВС МЮУ: ОСОБА_3 , довіреність №20-22/302/20.3-03 від 17.06.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім « Сокар Україна» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 904/936/13-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Торговий дім « Сокар Україна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційна компанія «Енерго Інвест», м. Дніпропетровськ

про стягнення грошової заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 12.10.2012 року № 511-2012

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року скарга № 0127 від 04.04.2016р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго- Інвест" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 904/936/13-г задоволена.

Суд визнав дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення 22.03.2016р. постанов про скасування процесуального документа та про відновлення виконавчого провадження № 38380950 незаконними.

Суд визнав незаконною та скасував постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 22.03.2016р. про скасування процесуального документа.

Суд визнав незаконною та скасував постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 22.03.2016 р. про відновлення виконавчого провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім « Сокар Україна» та відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулись з апеляційними скаргами, в яких просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційна компанія «Енерго Інвест» на дії державної виконавчої служби.

В обґрунтування своєї скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сокар Україна» посилається на те, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області є незаконною та необґрунтованою в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скасовуючи постанови ВДВС суд першої інстанції не врахував, що рішення господарського суду по даній справі не виконане, а заборгованість становить 13 896 811 грн.

Виконання рішення суду шляхом укладання угоди між боржником та стягувачем не є підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки така угода не підтверджує фактичне виконання рішення суду.

Крім того, заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 є безпосереднім начальником головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, а тому в силу статті 83 Закону України « Про виконавче провадження» має право проводити як безпосередній контроль, так і перевірку, а тому висновки суду про незаконність його дій не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання боржником рішення господарського суду та судового наказу, і є звернення стягувача зі скаргою, то постанова заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 22.03.2016р. про скасування процесуального документа - постанови про закінчення виконавчого провадження - є законною.

В обґрунтування своє скарги, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилався на те, що ухвала господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що Боржником заборгованість перед Стягувачем не виплачена, а отже порушено права та інтереси Стягувача, наказ господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 року так і залишається невиконаним, а у звязку з винесенням оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 та навмисними діями Боржника борг у розмірі 13 869 811,73 грн. залишається фактично не погашеним. Тому господарським судом Дніпропетровської області не було враховано матеріальну сторону скарги Стягувача чим грубо порушено його права.

Крім того, скаржник зазначає, що начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в ході проведення перевірки виконавчого провадження №38380950, 22.03.2016 було винесено постанову про скасування процесуального документу - «постанови про закінчення виконавчого провадження» у відповідності до вимог Закону України « Про виконавче провадження», оскільки це входить до його компетенції, а тому дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 є законними та повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім « Сокар Україна» було прийнято до розгляду колегією суддів у складі : головуючого судді Березкіна О.В. ( доповідача); суддів:, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 21 листопада 2016 року №1580/16 у зв'язку з відрядженням судді Дарміна М.О., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №904/936/13-г, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Чус О.В., Антонік С.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2016 року апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було прийнято до розгляду колегією суддів у складі : головуючого судді Березкіна О.В. ( доповідача); суддів:, ОСОБА_8, ОСОБА_7

Розгляд апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було об»єднано з розглядом апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім « Сокар Україна» та призначено до розгляду на 29 листопада 2016 рік.

Представник ВДВС та представник Товариство з обмеженою відповідальністю « Сокар Україна» у судовому засіданні підтримали доводи апеляційних скарг, просили ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги на дії ВДВС.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційна компанія «Енерго Інвест» заперечував проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на їх безпідставність.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.03.2016р. ОСОБА_4 скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5М про закінчення виконавчого провадження № 38380950 від 24.12.2013р., як таку, що винесена передчасно.

У вказаній постанові, зокрема, зазначено, що «подані стягувачем ТОВ «Торговий дім» Сокар Україна» заяви про закінчення виконавчого провадження в порядку статей 12, 47, 49 Закону України «Про виконавче провадження» не підтверджують, що рішення суду фактично виконано у повному обсязі.

З огляду на те, що з поданих заяв не можливо встановити повне фактичне виконання рішення суду, постанова головного державного виконавця відділу ВП № 38380950 від 24.12.2013р. винесена передчасно та підлягає скасуванню».

На виконання зазначеної постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.03.2016 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 винесена постанова від 22.03.2016р. про відновлення виконавчого провадження № 38380950.

Звертаючись із скаргою про визнання дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення 22.03.2016 року постанов про скасування процесуального документу та про відновлення виконавчого провадження № 38380950 незаконними, визнання незаконною та скасування постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 22.03.2016р. про скасування процесуального документа - постанови про закінчення виконавчого провадження та визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 22.03.2016 року, скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційна компанія «Енерго Інвест» посилався на те, що означені постанови прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Зокрема, скаржник вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження по справі була затверджена начальником відділу 24.12.2013 року, що свідчить про проведення контролю за діями державного виконавця.

Крім того, скаржник зазначає, що ні стягувач, ні боржник не оскаржили постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2013 року, тим більше, що стягувач своєю заявою просив закінчити виконавче провадження, а тому начальник відділу незаконно та необґрунтовано більш ніж через два роки, в порушення всіх строків на оскарження, скасував постанову про закінчення виконавчого провадження у перевищення своїх повноважень.

Скаржник посилається на те, що заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 мав право скасовувати постанову державного виконавця виключно під час виконання рішення суду, в той же час, він фактично здійснив повторний контроль відповідно до вимог п.2 ст. 83 Закону України « Про виконавче провадження», який проводиться лише під час виконання рішення, а у завершеному виконавчому провадженні він мав право проводити лише перевірку.

Задовольняючи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційна компанія «Енерго Інвест», господарський суд першої інстанції виходив з того, що 24.12.2013р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5, відповідно до звернень Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №38380950 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013р. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка затверджена начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України і не оскаржена сторонами виконавчого провадження.

Перевірка виконавчого провадження № 38380950, наслідком якої стало винесення постанови від 22.03.2016р. про скасування процесуального документу та відновлення виконавчого провадження, була проведена заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 із порушенням приписів ст. 84 Закону України "Про виконавче провадження", п. п. 10.4, 10.5 Інструкції, оскільки зі змісту постанови від 22.03.2016р. вбачається, що вона прийнята заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при здійсненні контролю за діями державного виконавця, (що передбачено ч. 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень, тобто не стосується завершених виконавчих проваджень), а не за результатами перевірки виконавчого провадження в порядку п.п. 10.3, 10.5 Інструкції.

Оскільки постанова про скасування процесуального документа прийнята заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із порушеннями Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, а постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 22.03.2016р. про поновлення виконавчого провадження № 38380950 винесена на її виконання, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга ТОВ „Промислова інвестиційна компанія „Енерго-Інвест підлягає задоволенню у повному обсязі, а вказані постанови підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 1212Господарського процесуального кодексу України передбачено право боржника оскаржити до господарських судів дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" ).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 р. стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки нафтопродуктів № 511-2012 від 12.10.2012 р. в сумі 18 256 529,09 грн.; вартість додаткових витрат, повязаних із транспортування вантажу за договором поставки в сумі 389231,46 грн. та судові витрати в сумі 68820,00 грн. В частині стягнення заборгованості в розмірі 5 000 000,00 грн. провадження по справі припинено. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 р. (колегія суддів: головуючий Тищик І.В., судді Верхогляд Т.А., Білецька Л.М.), рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 р. змінено, викладено абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова інвестиційна компанія Енерго-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна 18 256 529, 09 грн. основного боргу; 1 207 752, 29 грн. пені, 241 550, 46 грн. 3% річних, 30 022, 03 грн. інфляційних втрат та 389 231, 46 грн. додаткових витрат, повязаних із транспортування вантажу. В решті позову відмовити". В іншій частині рішення залишено без змін.

07.05.2013 р. господарським судом Дніпропетровської області за заявою стягувача видано наказ на примусове виконання вищезазначеного рішення та постанови.

01.06.2013 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна звернулось до Державної виконавчої служби України із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р.

12.06.2013 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 38380950 з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/936/13-г виданого 07.05.2013 р. про стягнення 18 256 529,09 грн. основного боргу; 1 207 752,29 грн. пені, 241 550,46 грн. 3% річних, 30 022,03 грн. інфляційних втрат та 389 231,46 грн. додаткових витрат, повязаних із транспортування вантажу.

18.11.2013 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна звернулось до Державної виконавчої служби України з листом №01-18/11/13, в якому просило відкликати виконавчий документ та визнати відмову стягувача від примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р.

10.12.2013 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна звернулось до Державної виконавчої служби України з листом №01-10/12-13-ДР, в якому просило вважати відкликаним наказ господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р., заяву щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення коштів, а також закінчити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р. у виконавчому провадженні № 38380950.

24.12.2013 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5, відповідно до звернень Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №38380950 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р.

08.01.2014 р. на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла постанова відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 24.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження № 38380950 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" та оригінал наказу господарського суду від 07.05.2013 р. (т. 3, арк. справи 27-29).

В силу ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

В силу ст. 12 названого Закону, сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 121- 2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 3 статті 49 Закону України « Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.12.2013 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна звернулось до Державної виконавчої служби України з листом №01-10/12-13-ДР, в якому просило вважати відкликаним наказ господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р., заяву щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення коштів, а також закінчити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 р. у виконавчому провадженні №38380950, у звязку з чим постановою від 24.12.2013 р. закінчено виконавче провадження та оригінал наказу господарського суду від 07.05.2013 р. повернуто до суду.

Відповідно до ч. 1,2 статті 83 Закону України « Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 82 Закону України « Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Таким чином, з вказаних норм Закону вбачається, що начальнику відділу надано право скасовувати відповідні документи державного виконавця виключно під час здійснення контролю за законністю виконавчого провадження та виключно під час виконання рішення, а не після його завершення, та у межах 10 денного строку на оскарження, тому здійснення контролю за завершеним виконавчим провадженням, по закінченню строків на оскарження, було здійснено без дотримання вимог законодавства.

Аналогічне положення міститься у п. 10.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (надалі - Інструкція), згідно якої контроль у виконавчому провадженні здійснюється відповідно до статей 83 - 86 Закону.

Пунктом 10.2 Інструкції визначено, що начальник відділу має право перевірити будь- яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

Згідно п. 2.1 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, який затверджений наказом Мінюсту України від 25.12.2008 р. за №2274/5, документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу.

Пунктом 2.4. Порядку передбачено, що реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу з подальшим записом необхідних відомостей про документ у відповідному журналі реєстрації. Дата реєстрації і реєстраційний індекс документа проставляються у реєстраційному штампі, як правило, у нижньому правому вільному від тесту куті першої сторінки документа.

Відповідно до абз. 4 п. 2.8 Порядку документи, отримані безпосередньо керівником Відділу на особистому прийомі, передаються на реєстрацію діловоду в день їх надходження.

В матеріалах виконавчого провадження міститься Картка заявника особистого прийому від 22.03.2016 року та скарга в.о. директора ТОВ «ТД «Сокар Україна» ОСОБА_9 на постанову державного виконавця від 24.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження №38380950, датована 22 березня 2016 р. (без номера).

В той же час, скарга в.о. директора ТОВ «ТД «Сокар Україна» ОСОБА_9 на постанову від 24.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження, жодним чином не зареєстрована у ВПВР ДДВС МУЮ, про що свідчить відсутність на ній реєстраційного штампу, та підтверджує той факт, що станом на 22.03.2016 р. цієї скарги не було в матеріалах виконавчого провадження, скарга взагалі не надходила до ВПВР ДДВС МУЮ, а була підшита до матеріалів виконавчого провадження службовою особою виконавчої служби значно пізніше.

Відповідно до п. 10.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень ( у редакції станом на 22.09.2015 року, керівники органів ДВС вищого рівня мають право відповідно до статей 84 - 86 Закону перевіряти законність виконавчого провадження, у тому числі завершеного виконавчого провадження та виконавчого провадження, по якому виносилась постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10.4 Інструкції про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.

10.4.1. У постанові зазначаються:

а) підстави витребування цього виконавчого провадження;

б) у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки та витребування виконавчого провадження, а у разі прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження - також обґрунтування необхідності зупинення виконавчого провадження на час його перевірки;

в) обґрунтування необхідності здійснення такої перевірки з обов'язковим зазначенням об'єктивності можливих негативних наслідків її непроведення, які можуть суттєво вплинути на хід виконання або мати резонансне значення (при прийнятті рішення про доцільність проведення перевірки виконавчого провадження з власної ініціативи);

г) у резолютивній частині - реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган ДВС, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу ДВС, який його витребував, чи підлягає воно зупиненню на строк проведення перевірки, а також посадові особи, на яких покладається обовязок направлення цього виконавчого провадження до органу ДВС, що здійснюватиме його перевірку, та строки направлення для перевірки виконавчого провадження.

Згідно п. 10.5 Інструкції про результати перевірки виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребовувала, виноситься постанова.

10.5.1. У постанові зазначаються:

а) підстави для здійснення перевірки цього виконавчого провадження;

б) у мотивувальній частині - коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства;

в) у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні; визначаються особа, яку зобовязано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; встановлюється строк виконання цієї постанови; надається інша необхідна інформація; зазначається коло осіб, яким надсилаються копії постанови, та порядок оскарження постанови.

Таким чином, завершене виконавче провадження може бути перевірене керівниками органів ДВС вищого рівня, із витребуванням на підставі відповідної постанови матеріалів виконавчого провадження; за результатами перевірки приймається постанова, яка повинна відповідати вимогам п. 10.5 Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.03.2016р. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 38380950 від 24.12.2013р., як таку, що винесена передчасно.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що вона прийнята заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при здійсненні контролю за діями державного виконавця, (що передбачено ч. 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень, тобто не стосується завершених виконавчих проваджень), а не за результатами перевірки виконавчого провадження в порядку п.п. 10.3, 10.5 Інструкції.

Крім того, в порушення вимог п. 10.5 Інструкції в постанові не зазначено підстави перевірки виконавчого провадження №38380950; в мотивувальній частині відсутнє посилання на норму Закону з обґрунтуванням незаконності відповідних дій; у резолютивній частині відсутні висновки з урахуванням вимог чинного законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, також не зазначено особу, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), та не зазначено особу, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; в постанові не зазначено строк виконання постанови, матеріали справи та виконавчого провадження № 38380950 не містять постанову про витребування виконавчого провадження в порядку п. 10.4 Інструкції для проведення перевірки.

Відповідно до п.2.2 Порядку про витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 1 грудня 2004 року за № 136/5, матеріали по завершених виконавчих провадженнях підлягають витребуванню у разі:

- надходження у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» скарги на постанову начальника підпорядкованого органу ДВС, винесеної за результатами розгляду скарги на дії ( бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб ДВС;

- оскарження у порядку та строки, встановлені Законом України « Про виконавче провадження» постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документу.

Проте, у порядку та у строки, передбачені Законом України « Про виконавче провадження» скарга на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документу у порядку та строки, встановлені Законом України « Про виконавче провадження» не надходила, дії ( бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб ДВС сторонами не оскаржувалось, наказ був дійсний для предявлення до виконання до 23.04.2014 року, питання про відновлення строку на його предявлення не вирішувалось.

Відповідно до статті 121- 2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Враховуючи, що стягувачу з моменту винесення, тобто, з 24.12.2013 року було відомо про постанову про закінчення виконавчого провадження, він особисто надавав заяву про закінчення виконавчого провадження, а його звернення на прийом до ДВС, яке відбулось 22.03.2016 року, тобто, поза межами строку на оскарження дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова про скасування процесуального документа прийнята заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із порушеннями Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, а оскільки постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 22.03.2016р. про поновлення виконавчого провадження № 38380950 винесена на її виконання, скарга ТОВ „Промислова інвестиційна компанія „Енерго-Інвест підлягає задоволенню у повному обсязі, а вказані постанови підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому висновки господарського суду є обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, а доводи апеляційних скарг їх не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім « Сокар Україна» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року у справі № 904/936/13-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 грудня 2016 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В.Чус

Суддя С.Г.Антонік