РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016Справа №910/20567/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база»

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 20792,32 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Цуркан М.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу за Договором закупівлі № 21 від 15.03.2016 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань оплатити поставлені йому продукти.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення - ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та була отримана Відповідачем, що вбачається з наявного у справі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 15.03.2016 між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як покупцем, Договору № 21 (далі - Договір), Позивачем була поставлена визначеним Відповідачем закладам обумовлена Договором продукція (плоди та овочі, оброблені законсервовані) на суму 20792,32 грн., що підтверджується залученими до справи видатковими накладними (перелік накладних наведено у позові), які підписані Позивачем та закладами (визначеними Відповідачем отримувачами продукції), скріплені печатками, зауважень не містить.

Продукція Відповідачем оплачена не була; матеріали справи не містять доказів протилежного, а також не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо його якості та/або комплектності поставленої по Договору та вищеописаним документам продукції.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Щодо передбаченої умовами Договору (п. 4.3 та 4.4) залежності здійснення Відповідачем оплати продукції від отримання (своєчасного або з затримкою) бюджетного фінансування, то суд зазначає, що хоча умови чинного цивільного законодавства передбачають право сторін, не відходячи від обов'язкових вимог актів цивільного законодавства, в іншій частині погодити умови договору на власний розсуд, однак встановлена Договором залежність оплати від бюджетного фінансування не визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та не вказує на подію, яка має неминуче настати (фінансування не є такою подією), а отже в розумінні ст.ст. 251-252, 530 ЦК України, не є строком (терміном) виконання зобов'язань.

Натомість, оскільки Договором такий строк встановлено не було, то діє строк, встановлений законом, а саме ст. 692 ЦК України відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, кожну з партій товару (продукції), поставлену згідно з накладними, Відповідач був зобов'язаний оплатити на наступний день після прийняття товару, чого ним зроблено не було.

Матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем оплати переданої йому по Договору продукції на суму 20792,32 грн., і розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України про стягнення 20792,32 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, проспект Миру, 6-А; ідентифікаційний код 37397216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (м. Київ, вул. Каховська, 64; ідентифікаційний код 31923768) 20792 (двадцять тисяч сімсот дев'яносто дві) грн. 32 коп. заборгованості, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.12.2016

Суддя Сташків Р.Б.