РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016Справа №904/8646/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Фермерського господарства "ІСТОК-С" до Департаменту патрульної поліції (ДПП), Страхового товариства з додатковою відповідальністю "ГЛОБУС" про стягнення 643 482,18 грн., за участю представників позивача - Чернусь П.О., договір №19-05/02 від 19.05.2016 року, відповідача-1 - Ус Д.М., довіреність №36 від 04.01.2016 року, відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 та відповідача-2 про стягнення 643 482,18 грн. завданих внаслідок ДТП збитків з відповідача-1 та страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. з відповідача-2.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.10.2016 року матеріали позовної заяви направлено за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.10.2016 року.

26.10.2016 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про відмову від позовних вимог до відповідача-2 в розмірі 50 000,00 грн., в зв'язку з повною оплатою останнім суми страхового відшкодування.

26.10.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 23.11.2016 року.

27.10.2016 року відповідачем-2 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

23.11.2016 року відповідачем-1 в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

23.11.2016 року представником відповідача-1 в судовому засіданні надано клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача - Державну казначейську службу України, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

23.11.2016 року представником відповідача-1 в судовому засіданні надано клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.11.2006 року № 01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Оскільки потреби в призначенні експертизи немає у зв'язку з наявністю в матеріалах справи експертного висновку №ZU030616 від 13.06.2016 року, тому в задоволенні клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи судом відмовлено.

Представником позивача в судовому засіданні 23.11.2016 року надано заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до відповідача-2 та припинення провадження у справі у зв'язку з повною оплатою відповідачем-2 суми страхового відшкодування.

23.11.2016 року представник відповідача-2 не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача-2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача-2.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача-1 підлягають задоволенню, а в частині позовних вимог до відповідача-2 провадження у справі підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2015 року у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Словацького і вул. Плєханова біля буд 10, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5, яким керував водій - рядовий патрульної поліції ОСОБА_3 та автомобіля Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_4.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2016 року у справі №200/9808/16-п, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, що належить позивачу.

Згідно наявного в матеріалах справи експертного висновку №ZU030616 від 13.06.2016 року ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу - Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП складала 986 082,18 грн.

Враховуючи недоцільність проведення ремонту пошкодженого автомобіля, позивачем було продано пошкоджений автомобіль Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2 за 292 600,00 грн., в підтвердження чого в матеріалах справи містяться договір купівлі-продажу від 21.07.2016 року та відповідний акт прийому-передачі майна.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5, була застрахована в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю "ГЛОБУС", про що було укладено договір (поліс) № АЕ6118079 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач-2 взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди, ліміт відповідальності передбачений полісом №АЕ6118079 - 50 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, що належить позивачу, керував ОСОБА_3.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі

Згідно статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5, ОСОБА_3, встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем було надано відповідачу-2, як страховику відповідача-1, заяву про страхове відшкодування від 19.07.2016 року.

Відповідачем-2 відповідно до ліміту відповідальності передбаченого полісом №АЕ/6118079 було сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6153 від 22.09.2016 року на суму 50 000,00 грн., яке міститься в матеріалах справи.

Представником позивача в судовому засіданні 23.11.2016 року надано заяву про відмову від позову в частині позовних вимог до відповідача-2 та припинення провадження у справі у зв'язку з повною оплатою відповідачем-2 суми страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до пункту 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18, у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК України) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК України, тобто, перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

У відповідності до пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Приймаючи до уваги, що відмова позивача від позову в частині позовних вимог до відповідача-2, не суперечить чинному законодавству України і не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, і сторонам роз'яснено наслідки відмови позивача від позову, господарський суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі в частині його позовних вимог до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "ГЛОБУС".

Відповідно статті 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до наказу відповідача-1 від 21.01.2016 року №9 ОСОБА_3 призначений на посаду інспектора роти №7 батальйону №3 УПП у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції.

18.05.2016 року ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків керуючи службовим автомобілем Toyoya Prius, д.н. НОМЕР_5 спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, що належить позивачу.

Пунктом 1. статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач-1 не довів факт того, що шкоду автомобілю «Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 завданих внаслідок ДТП збитків у розмірі 643 482,18 грн. (986 082,18 грн. ринкова вартість т/з на момент ДТП - 292 600,00 грн. вартість залишків пошкодженого транспортного засобу - 50 000,00 грн. страхового відшкодування) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача-1 на позовну заяву, проте доводи стосовно того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання йому матеріальної шкоди в заявленому розмірі повністю спростовуються доказами наданими позивачем, а саме: постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2016 року у справі №200/9808/16-п, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «Land Cruiser Prado 150, д.н. НОМЕР_2, експертним висновком №ZU030616 від 13.06.2016 року, договором купівлі-продажу від 21.07.2016 року та відповідним актом прийому-передачі майна.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу підлягають стягненню з відповідача-1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов до Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9; код 40108646) на користь Фермерського господарства "ІСТОК-С" (53512, Дніпропетровська обл., Томаківський р-н., с. Китайгородка, вул. Центральна, буд. 10-А; код 24425141) 643 482 (шістсот сорок три тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 18 коп. завданих внаслідок ДТП збитків та 9 652 (дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн. 23 коп. судового збору.

В частині позовних вимог до Страхового товариства з додатковою відповідальністю "ГЛОБУС" припинити провадження.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.11.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна