ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016 р. Справа № 917/1062/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників :

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради,

вул. Я. Мудрого, 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,

вул. Достоєвського, 35, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500

про стягнення 96 402,60 грн. збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 96 402,60 грн. нанесених збитків за користування земельною ділянкою площею 0,0612 га по вул. Шевченка, 6 у м. Лубни за період з 01.07.2013 року по 16.03.2016 року без правовстановлюючих документів.

Ухвалою суду від 06.07.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.07.2016 р.

09.08.2016 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовної заяви, відповідно до якої просить внести уточнення щодо найменування позивача яким подано даний позов, а саме: Лубенська міська рада в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради. Вказана заява прийнята судом.

10.10.2016 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, вказує, що позивачем невідомо звідки взято величину нормативної грошової оцінки землі та в односторонньому порядку визначено величину відсоткової ставки при нарахуванні збитків.

17.10.2016 р. позивачем надано суду копію рішення Лубенської міської ради від 06.06.2014 р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Лубни" та докази його публікації в засобах масової інформації.

19.10.2016 р. відповідачем подано доповнення до відзиву, в якому зазначає, що позивачем надано лише копію рішення щодо затвердження базової нормативної грошової оцінки земель м. Лубни, але не надано документу, в якому вказано конкретну величину нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки.

24.10.2016 р. позивачем надано рішення Лубенської міської ради від 16.02.2007 року "Про затвердження грошової оцінки земель міста Лубни", копію технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди землі на земельну ділянку по вул. Шевченка, 6, приватному підприємцю ОСОБА_3, заяву ОСОБА_3 від 27.09.2016 року, яка фактично підтверджує те, що відповідач по справі визнає свою вину, відповідь на неї та ін.

26.10.2016 р. від відповідача надійшли додаткові доповнення до відзиву, в яких останній зазначає, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що спірна ділянка існує, як обєкт матеріального світу, а позивач є її власником. Позивач не надав до суду копії (та оригіналу для огляду) правовстановлючого документу щодо права власності на земельну ділянку.

Позивачем надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Шевченка, 6, м. Лубни за 2013-2016 р.

В судовому засіданні 26.10.2016 р. позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача проти їх задоволення заперечував, оскільки Лубенська міська рада не ініціювала укладення договору оренди землі з відповідачем, невідомо звідки позивачем взято величину нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, при розрахунку збитків позивачем встановлено довільну відсоткову ставку орендної плати.

Рішення виноситься після перерв оголошених в судових засіданнях 17.10.2016 р., 24.10.2016 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 08 жовтня 2001 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_3 (надалі відповідач) набув у власність 13/100 частину приміщень по вул. Шевченка, 6 в м. Лубни Полтавської області (а.с. 12).

На підставі заяви відповідача, згідно з рішенням Лубенської міської ради від 08.10.2002 року "Про вилучення та надання земельних ділянок для потреб підприємствам, установам, організаціям та громадянам - субєктам підприємницької діяльності" відповідачу була передана в оренду земельна ділянка по вул. Шевченка, 6 в м. Лубни площею 0,0612 га за цільовим призначенням - землі іншої комерційної діяльності терміном на пять років (а.с. 14).

В подальшому укладено відповідний договір оренди земельної ділянки від 21.10.2002 року.

На підставі клопотання відповідача, рішенням Лубенської міської ради від 16.04.2008 року "Про вилучення та надання земельних ділянок для користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення" йому було поновлено договір оренди на вказану земельну ділянку терміном на пять років (а.с. 15).

Цим же рішенням відповідача було зобовязано в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі та зареєструвати його згідно чинного законодавства.

Однак, як зазначає позивач, до цього часу договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою не укладено, його державна реєстрація не проведена.

Відповідно до листа Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 15.01.2016 року №114/10/16-18-17-02-39 відповідачем за період 2007 - 2011 роки було внесено орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 16 265,48 грн. Інформацію за спірний період вказаний лист не містить.

Натомість, як вказує позивач, 23.06.2016 року Лубенська ОДПІ повідомила, що податкові декларації на 2013 - 2016 роки з плати за земельну ділянку по вул. Шевченка, 6 в м. Лубни відповідач не подавав, орендна плата до місцевого бюджету не вносилась.

За зверненням Управління з питань комунального майна та земельних відносин до Управління Держгеокадастру у Лубенському районі щодо реєстрації земельної ділянки по вказаній адресі, була надана інформація листом від 04.02.2016 року, що земельна ділянка не зареєстрована. Технічна документація із землеустрою виготовлена, в Державному земельному кадастрі не зареєстрована.

14.03.2016 року комісія Управління з питань комунального майна та земельних відносин обстежила спірну земельну ділянку та встановила, що на ній знаходяться обєкти нерухомого майна - магазини гуртової торгівлі, складське приміщення, які є власністю відповідача. За таких обставин комісія прийшла до висновку про фактичне використання відповідачем спірної земельної ділянки без належного оформлення.

Розмір збитків визначений відповідним актом комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 16.03.2016 року та затверджений рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 23.03.2016 року № 65.

Відповідача було запрошено на засідання вказаної комісії, що підтверджується рекомендованими листами, які повернулися без вручення з підстави закінчення строку для зберігання.

Внаслідок порушення Відповідачем земельного законодавства, його бездіяльності відповідно до акту комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 16.03.2016 року, сума збитків становить 277 880,85 грн. (а.с. 33-34, за користування двома земельними ділянками).

Позивач зазначає, що розмір заподіяних збитків визначено із застосування Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 року №284 та Порядку визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства, затвердженого рішенням Лубенської міської ради від 14.02.2014 року, як не отримані доходи у вигляді орендної плати.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним Кодексом України.

Згідно з ч. 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України).

За змістом статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Судом встановлено, що відповідачеві належить частина обєктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці за адресою вул. Шевченка, 6 в м. Лубни Полтавської області.

Позивач стверджує, що результатом бездіяльності відповідача щодо укладення договору оренди стало недоотримання місцевим бюджетом коштів. Розмір заподіяних збитків за користування земельною ділянкою за адресою вул. Шевченка, 6 в м. Лубни без оформлення договору оренди, за період з 01.07.2013 року по 16.03.2016 року становить 96 402,60 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічну правову позицію було висловлено Пленумом Вищого господарського суду України у п. 3.8 Постанови № 6 від 17.05.2011 року, а саме те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить:

1) наявність шкоди;

2) протиправну поведінку заподіювача шкоди;

3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;

4) вину заподіювача шкоди.

Відповідач користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило Лубенську міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та доповненнях до них спростовуються матеріалами справи, а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (вул. Достоєвського, 35, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідент.код НОМЕР_1) на користь Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради (вул. Я. Мудрого, 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідент код 37504366) 96 402,60 грн. збитків та 1 446,04 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 01.11.2016 р.

Суддя Кульбако М.М.