ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2016 Справа № 904/7792/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 105 799,85 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: провідний юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність №52-16/66 від 24.12.2015;

від відповідача: провідний юрисконсульт ОСОБА_3, довіреність № 2077 від 25.10.2016; юрисконсульт ОСОБА_4, довіреність № 2079 від 25.10.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач), у якій заявило вимогу про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 105779,85 грн за залізничними накладними №№ 34548073, 43455336, 43437391, 43435205, 43462175, 34284091, 50726405, 39352653, 46961744, 50291574, 47248307.

На підставі ст. 77 ГПК України у судових засіданнях оголошувались перерви: з 22.09.2016 до 06.10.2016 та з 06.10.2016 до 01.11.2016.

06.10.2016 та 01.11.2016 відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, яка розцінена судом як відзив на позов, у якому заперечив проти заявлених до нього позовних вимог відповідно суми, нарахованої позивачем за залізничними накладними у вигляді штрафу, вважає її неправомірною через розкредитування перевізних документів позивачем понад добу після одержання повідомлення про прибуття вантажу, про що свідчать відмітки у графах 53 спірних залізничних накладних. З огляду на що просить суд відмовити у задоволенні позову.

01.11.2016 позивач подав заперечення на відзив, у якому не погодився з доводами відповідача та не вважає посилання останнього на несвоєчасне розкредитування перевізних документів, як за підставу для звільнення залізниці від сплати штрафу. Твердження відповідача є помилковим, оскільки розкредитування перевізних документів відбулося в межах добового терміну та проставляється в графі 51 залізничної накладної, а не в графі 53, як помилково вважає відповідач. В графі ж 53 зазначається підтвердження отримання вантажу, а отже розкредитування документів та підтвердження отримання вантажу не є тотожними поняттями.

Ухвалою суду від 01.11.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів - до 21.11.2016.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 17.11.2016 оголошено перерву до 21.11.2016.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі відповідач, залізниця) у липні 2015 року зі станцій: Закупне, Полтава-Східна, Лиман, Гуменці, Велико-Анадоль, Тернопіль, Кривий Ріг-Сортировочний, Каракуба, Запоріжжя-Ліве до станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці, здійснено перевезення вантажів за залізничними накладними: №№34548073, 43455336, 43437391, 43435205, 43462175, 34284091, 50726405, 39352653, 46961744, 50291574, 47248307, одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач, вантажоотримувач).

Вказані накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів, відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вищевказаних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

В результаті чого позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі пункту 116 Статуту залізниць України, нарахував відповідачу штраф у розмірі 105799,85 грн, за стягненням якого звернувся до суду.

Частково не погоджуючись з позовними вимогами відповідач заперечив у своєму відзиві проти задоволення позову в частині стягнення штрафу у загальній сумі 98288,46 грн, оскільки за накладними №№ 43437391, 43435205, 43462175, 43455336 позивачем розкредитовано перевізний документ у термін більше, ніж доба після одержання повідомлення про прибуття вантажу. За накладними №№ 50726405, 50291574 відправлення відбулось зі станцій Велико-Анадоль та Каракуба Донецької залізниці. Згідно плану формування поїздів, вагонопотік на Придніпровську залізницю повинен був слідувати за маршрутом зі станції Каракуба через станції Іловайськ - Ясинувата - Авдіївка - Красноармійськ, а зі станції Велико-Анадоль через станції Волноваха - Ясинувата - Авдіївка - Красноармійськ. Станція Каракуба знаходиться у м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці, вантажі з Донецької залізниці слідували за відхиленим напрямком, що вплинуло на термін доставки, з причин не залежних від залізниці. При цьому відповідач визнав суму позовних вимог у розмірі 7511,40 грн за накладними №№ 46961744, 34548073,34284091.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (пункт 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (пункт 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також пунктом 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з пунктом 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, на відповідність приписам Статуту залізниць України, Правилам обчислення термінів доставки вантажу та матеріалам справи, а також врахувавши рекомендації Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 № 644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 за № 862/5083, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем.

Пунктом 2 Правил видачі вантажів встановлено, що крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов'язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року N 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458).

Порядок і терміни повідомлення про подачу вагонів на під'їзні колії передбачаються в договорах про експлуатацію під'їзних колій (договорах про подачу та забирання вагонів).

Згідно з пунктом 10 Правил видачі вантажів при подаванні вагонів під вивантаження засобами вантажоодержувача на місця загального користування, передача їх провадиться безпосередньо на місцях вивантаження і засвідчується підписами представників станції і одержувача в пам'ятці про подавання/забирання вагонів.

Відповідно до статті 310 Господарського кодексу України процес перевезення вантажу закінчується видачею вантажу.

З матеріалі справи слідує, що:

- за накладною № 43437391 від 25.11.2015 відправленням зі станції ОСОБА_1 залізниці прибували на станцію призначення Кривий Ріг 02.12.2015, про що повідомлено одержувача 02.12.2015 о 01-55 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної. Вагони передано одержувачу 02.12.2015 о 15-10 год., що підтверджується пам'яткою про подавання вагонів № 3414. Розкредитування накладної представником одержувача здійснено 06.12.2015 о 09-55 год., що підтверджується відміткою у графі 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної;

- за накладною № 43435205 від 25.11.2015 відправленням зі станції ОСОБА_1 залізниці прибували на станцію призначення Кривий Ріг 02.12.2015, про що повідомлено одержувача 02.12.2015 о 04-25 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної. Вагони передано одержувачу 02.12.2015 о 11-25 год., що підтверджується пам'яткою про подавання вагонів № 3413. Розкредитування накладної представником одержувача здійснено 06.12.2015 о 09-55 год., що підтверджується відміткою у графі 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної;

- за накладною № 43462175 від 27.11.2015 відправленням зі станції ОСОБА_1 залізниці прибували на станцію призначення Кривий Ріг 04.12.2015, про що повідомлено одержувача 04.12.2015 о 09-10 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної. Вагони передано одержувачу 04.12.2015 о 14-45 год., що підтверджується пам'яткою про подавання вагонів № 3435. Розкредитування накладної представником одержувача здійснено 06.12.2015 о 09-57 год., що підтверджується відміткою у графі 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної;

- за накладною № 43455336 від 27.11.2015 відправленням зі станції Полтава-Південна ОСОБА_1 залізниці прибували на станцію призначення Кривий Ріг 02.12.2015, про що повідомлено одержувача 02.12.2015 о 01-55 год., що підтверджується відміткою у графі 49 накладної. Вагони передано одержувачу 02.12.2015 о 15-10 год., що підтверджується пам'яткою про подавання вагонів № 3414. Розкредитування накладної представником одержувача здійснено 06.12.2015 о 10-46 год., що підтверджується відміткою у графі 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

Таким чином, забирання вантажу за накладними №№ 43437391, 43435205, 43462175, 43455336 було здійснено позивачем впродовж більше ніж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу, а тому відповідач звільняється від сплати штрафу у сумі 13225,06 грн, нарахованого за цими накладними на підставі ч. 2 ст. 116 Статут залізниць України, з огляду на що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що залізницею визнано штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальній сумі 7511,40 грн, який складається з 1000,30 грн штрафу нарахованого за накладною № 46961744; 2109,80 грн - за накладною № 34548073 та 4401,30 грн - за накладною № 34284091.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу у сумі у сумі 7511,40 грн, нарахованого позивачем за накладними №№ 46961744, 34548073 та 34284091 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За твердженнями відповідача, прострочення у доставці вантажу за накладними №№ 50726405, 50291574 відбулося на шляху перевезення по Донецькій залізниці, проте, з незалежних від залізниці причин, а саме через перебування станцій залізниці на території проведення АТО.

Пунктом 116 Статуту залізниць встановлено, що залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, за змістом ч. 1 ст. 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Частиною другою зазначеної статті встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, в який внесено зміни розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 №128-р, затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено м. Донецьк, м.Горлівка, смт. Сартана.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції Закону України від 02.09.2014 також встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаний Регламент ТПП є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті ТПП.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутній Сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо вчасної доставки вантажу за накладними №№ 50726405, 50291574.

У разі наявності причин, що дають право залізниці на збільшення терміну доставки, такі причини повинні зазначатись у графі 49 накладної. У накладних №№ 50726405, 50291574 відсутні будь-які відомості щодо причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№ 50726405, 50291574, в результаті чого штраф за несвоєчасну доставку вантажу за цими накладними складає 85063,39 грн.

Разом з тим, ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що вантаж відправлявся зі станцій Донецької залізниці, на території яких здійснювалась антитерористична операція (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, від 18.02.2015 №128-р) та маршрут прямування поїздів було змінено внаслідок руйнування будови залізничного шляху, суд вважає можливим за власною ініціативою зменшити пред'явлений до стягнення штраф, нарахований позивачем за вищезазначеними накладними до 20%, що складає 17012,68 грн.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 24524,08 грн, в решті позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Отже, згідно ст. 49 ГПК України, суд витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1388,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 гірничо-збагачувальний комбінат" (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 24524,08 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1388,62 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 25.11.2016.

Суддя ОСОБА_5