ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 922/2939/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрейд", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство "Ековтор", м. Харків
про за зустрічним позовом до стягнення коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство "Ековтор" м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрейд", м. Харків
за участю представників :

позивача за первісним позовом (відповідача - за зустрічним), ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.06.16, ;

відповідача за первісним позовом (позивача - за зустрічним), ОСОБА_2, довіреність № 30/1 від 30.06.16, ;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітрейд" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство "Ековтор" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 29/09-14-МО від 29.09.2014 р. в загальному розмірі 230666,16 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 120750,00 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.09.2015 р. по 11.03.2015 р . у розмірі 27083,83 грн., 3% річних від простроченої суми оплати за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 3483,55 грн., індексу інфляції за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 10546,12 грн., 36 % річних за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 41802,66 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20.09.2016 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду від 20.09.2016 року, розгляд справи відкладено до 31.10.2016 року.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2016 року у зв'язку із хворобою судді Доленчук Д.О. справу призначено для розгляду судді Присяжнюк О.О.

Відповідно до приписів ч. 4 п. 3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., у разі зміни складу суду розгляд справи починається заново, а отже спочатку починається й перебіг строку вирішення даного спору.

Ухвалою господарського суду від 31.10.2016 року , клопотання представника позивача клопотання (вх.№35597) про витребування доказів в порядку ст.38 ГПК України задоволено. Клопотання представника відповідача (вх. №35521) про здійснення технічної фіксації судового засідання - задоволено. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/2939/16 судом визначено вирішити в процесі розгляду справи.

Ухвалою від 31.10.2016 року по справі№922/2939/16 прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЕКОВТОР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" про стягнення переплати за договором поставки №29/09-14-МО в розмірі 165090,91 грн. для спільного розгляду з первісним позовом.

Справа слухалась з відкладенням розгляду справи з 31.10.2016 року по 22.11.2016 року .

В судовому засіданні 22.11.2016 судом оголошено перерву до 29.11.2016 року для надання можливості сторонам надати до суду додаткові пояснення по суті спору з урахуванням наданих до суду документів.

В судовому засіданні 29.11.2016року судом розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як зазначено в п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, ст. 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначені вище положення та предмет спору у даній справі, справа №922/4952/15 не є такою, що унеможливлює розгляд даної справи, надання оцінки зібраним у даній справі доказам в межах позовних вимог і предмета позову, з'ясування та дослідження усіх обставин спору в межах даної справи. Заявником не доведено об'єктивної неможливості розгляду справи №922/2939/16 .

В судовому засіданні 29.11.2016року судом розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залишення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЕКОВТОР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" про стягнення переплати за договором поставки №29/09-14-МО в розмірі 165090,91 грн. у справі№922/2939/16, оскільки залишення позову без розгляду можливе лише за ініціативою суду з підстав викладених в ч. 1 ст. 81 ГПК України, а не за клопотанням сторони у справі.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Присутній у судовому засіданні 29.11.2016 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов із підстав, викладених у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував із підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, та просив суд відмовити в задоволенні позову, зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні 29.11.2016 року сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

За висновками суду, в матеріалах справи № 922/2939/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІТРЕЙД» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКОВТОР» (покупець) укладений договір поставки № 29/09-14-МО (договір), відповідно до умов якого, ТОВ «МІТРЕЙД» зобов'язується протягом терміну дії цього договору постачати у власність ТОВ «СП «ЕКОВТОР» нафтопродукти (надалі товар), а покупець зобов'язується приймати у власність та оплачувати товар згідно з умовами цього договору (п. 1.1. договору).

Право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент підписання товарної та/або видаткової накладної уповноваженою особою покупця. Асортимент, кількість, вартість поставки кожної окремої партії товару відображаються у видаткових накладних на відвантаження товару (п. 1.2. договору).

Сторони погодили, що ціна товару є вільною договірною та встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення її у рахунках-фактурах, видаткових накладних та податкових накладних, фактичне отримання товару покупцем за видатковими накладними означає що він погоджується із ціною встановленою постачальником (п. 2.1. Договору).

Ціна товару формується у національній валюті України. (п. 2.2. Договору).

Загальна сума договору складається із вартості окремих партій товару (вартість кожної окремої партії відображена у рахунку-фактурі, видаткових накладних та податкових накладних) на кожну окрему партію товару (п.2.3 договору).

У розділі 4 договору сторони дійшли згоди, що за взаємною згодою сторін товар може поставлятись як на умовах попередньої оплати за товар, так і з відстроченням розрахунків. У разі відстрочення розрахунків день сплати за поставлений товар наступає на третій робочий день з дня поставки товару. Днем повного розрахунку вважається день, в який сума, що підлягає оплаті, зарахована на поточний рахунок постачальника. Підставою для розрахунків є факсова копія рахунку-фактури у разі попередньої оплати та оригінал рахунку-фактури у разі відстрочення розрахунків. У будь якому випадку, фактичне отримання покупцем партії товару є доказом того що він отримав і оригінал рахунку-фактури на цю партію товару. Отримання товару покупцем за видатковою накладною є доказом того що він одночасно отримав вимогу про оплату поставленого товару у строки передбачені цим договором. Покупець перераховує постачальнику кошти на поточний рахунок постачальника. У любому випадку, незалежно від призначення платежу зазначеному у платіжному дорученні, грошові кошти що надходять на рахунок постачальника зараховуються у наступній черговості: пеня, штрафні санкції передбачені договором, втрачена вигода, основна сума боргу.

Згідно до п. 10.8 Договору термін його дії до 31.12.2014 року, але в любому випадку до повного виконання сторонами свого зобовязання.

На підтвердження позовних вимог позивачем за первісним позовом надано видаткові накладні № 12 від 16.01.2015 року, відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 2 335 т на суму 37 920,40 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 6 320,00 грн., № 13 від 16.01.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 5 040 т на суму 79 732,80 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 288,80 грн., № 24 від 22.01.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 3 075 т на суму 49 938,00 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 8 323,00 грн., № 25 від 22.01.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 5 040 т на суму 79 732,80 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 288,80 грн., № 36 від 27.01.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 5 110 т на суму 80 840,20 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 473,37 грн., № 51 від 02.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 3 185 т на суму 50 737,05 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 8 456,18 грн., № 52 від 02.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 3 185 т на суму 51 724,40 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 8 620,73 грн., № 53 від 02.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 5 110 т на суму 80 840,20 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 473,37 грн., № 70 від 06.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 5 020 т на суму 85 340,00 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 14 223,33 грн., № 83 від 11.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 4 580 т на суму 114 958,00 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 19 159,67 грн., № 91 від 13.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 3 185 т на суму 80 899,00 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 483,17 грн., № 92 від 13.02.2015 року відповідно до якої відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо в кількості 3 185 т на суму 80 039,05 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 13 339,84 грн.

З вказаних видаткових накладних вбачається, що відповідач за первісним позовом отримав дизельне паливо на загальну суму 872 701,90 грн.

Також позивачем за первісним позовом до суду надано банківські виписки АТ «ОТП БАНК» від 12.02.2015 року, 13.02.2015 року, з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 20 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 3 333,33 грн., від 13.02.2015 року, 14.02.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок Постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 833,33 грн., від 24.02.2015 року, 25.02.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 20 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 3 333,33 грн., від 25.02.2015 року, 26.02.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 20 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 3 333,33 грн., від 11.03.2015 року, 12.03.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 15 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 2 500 грн., від 27.03.2015 року, 28.03.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 50 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 8 333,33 грн., від 14.04.2015 року, 15.04.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 10 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 1 667,67 грн., від 16.04.2015 року, 17.04.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 833,33 грн., від 08.06.2015 року, 09.06.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 3 146,05 грн., в т.ч. ПДВ 20 % в розмірі 524,34 грн., від 02.09.2015 року, 03.09.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 1 000 грн., від 10.09.2015 року, 11.09.2015 року з яких вбачається, що на поточний рахунок постачальника зараховано оплату за дизельне паливо згідно рах. № 83 від 11.02.2015 року в розмірі 1 000 грн.

Таким чином постачальник зазначає, що виконав умови договору в повному обсязі, до теперішнього часу від покупця на розрахунковий рахунок постачальника надійшли грошові кошти в загальній кількості 750 117,10 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, про те покупець з постачальником розрахувався не в повному обсязі, станом на 26.08.2016 року має заборгованість за дизельне паливо в сумі 120 750,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача за первісним позовом, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Натомість позивач за зустрічним позовом надав розрахунок загальної суми оплат Товариством з обмеженою відповідальністю «СП «ЕКОВТОР» Товариству з обмеженою відповідальністю «МІТРЕЙД» та вказав на заборгованість ТОВ «МІТРЕЙД» на користь ТОВ «СП «ЕКОВТОР» в розмірі 155 146,00 грн. про що свідчать видаткові накладні:

№ 551 від 29.09.2014 року; № 563 від 01.10.2014 року; № 564 від 01.10.2014 року; № 582 від 06.10.2014 року; № 592 від 08.10.2014 року; № 610 від 13.10.2014 року; № 620 від 16.10.2014 року; № 626 від 17.10.2014 року; № 646 від 24.10.2014 року; № 660 від 30.10.2014 року; № 664 від 31.10.2014 року; № 672 від 03.11.2014 року; № 680 від 05.11.2014 року; № 687 від 07.11.2014 року; № 707 від 12.11.2014 року; № 714 від 14.11.2014 року; № 726 від 18.11.2014 року; № 732 від 19.11.2014 року; № 738 від 21.11.2014 року; № 742 від 21.11.2014 року; № 750 від 26.11.2014 року; № 757 від 28.11.2014 року; № 761 від 01.12.2014 року; № 762 від 01.12.2014 року; № 784 від 10.12.2014 року; № 785 від 10.12.2014 року; № 793 від 15.12.2014 року; № 801 від 17.12.2014 року; № 813 від 19.12.2014 року; № 821 від 23.12.2014 року; № 834 від 26.12.2014 року; № 838 від 29.12.2014 року; № 846 від 31.12.2014 року; № 12 від 16.01.2015 року; № 13 від 16.01.2015 року; № 24 від 22.01.2015 року; № 25 від 22.01.2015 року; № 36 від 27.01.2015 року; № 51 від 02.02.2015 року; № 52 від 02.02.2015 року; № 53 від 02.02.2015 року; № 70 від 06.02.2015 року;

та банківські виписки по рахунку ТОВ «СП «ЕКОВТОР» № 7400 за наступними датами:

29.09.2014 року; 01.10.2014 року; 06.10.2014 року; 13.10.2014 року; 17.10.2014 року; 27.10.2014 року; 31.10.2014 року; 04.11.2014 року; 06.11.2014 року; 10.11.2014 року; 13.11.2014 року; 17.11.2014 року; 19.11.2014 року; 21.11.2014 року; 24.11.2014 року; 28.11.2014 року; 01.12.2014 року; 02.12.2014 року; 12.12.2014 року; 17.12.2014 року; 18.12.2014 року; 22.12.2014 року; 24.12.2014 року; 26.12.2014 року; 19.01.2015 року; 26.01.2015 року; 28.01.2015 року; 02.02.2015 року; 05.02.2015 року; 12.02.2015 року; 13.02.2015 року; 16.02.2015 року; 25.02.2015 року; 26.02.2015 року; 12.03.2015 року; 30.03.2015 року; 15.04.2015 року; 17.04.2015 року; 24.04.2015 року; 09.06.2015 року; 03.09.2015 року; 11.09.2015 року з яких вбачається, що загальна вартість поставленого товару складає 2 413 675,15 грн. (два мільйони чотириста тринадцять тисяч шістсот сімдесят пять гривень пятнадцять копійок), натомість загальна сума оплат складає 2 568 821 (два мільйони пятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривню 20 копійок).

Тобто за договором існує заборгованість на користь покупця в розмірі 155 146,05 (сто пятдесят пять тисяч сто сорок шість гривень 05 копійок).

На підставі вищевикладеного позивач за зустрічним позовом також вважає про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, що є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 666 ЦК України визначено правові наслідки ненадання продавцем покупцю приналежностей товару та документів, а саме: якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Між тим, сторони у пункті 3.2 договору визначили, що право власності на кожну партію товару переходить до Покупця з моменту передачі товару за видатковою накладною. Передача товару здійснюється на підставі довіреності Покупця на отримання Товару або печатки та підпису директора на видатковій накладній. Одночасно з видатковою накладною Покупець отримує оригінал рахунку фактури на відвантажену партію Товару, при цьому доказом отримання оригіналу рахунку фактури є підпис, особи уповноваженої на отримання Товару на видатковій накладній.

Позивач не зміг надати на вимогу суду оригіналів видаткової накладної № 83 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн.; видаткової накладної № 91 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн.; видаткової накладної № 92 від 13.02.2015 року на суму 80 039,05 грн.

Посилаючись на втрату вищевказаних видаткових накладних громадянином ОСОБА_3 25.01.2016 року якому було доручено передати їх представнику ТОВ «МІТРЕЙД» для надання до Господарського суду Харківської області, про що останнім було подано заяву до Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Ленінського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області.

За результатами розгляду заяви було надано висновок Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Ленінського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.02.2016 року з якого вбачається:

1) заяву гр. ОСОБА_3 було виконано, матеріали списано до справи.

2) Гр. ОСОБА_3 запропоновано для відновлення втрачених документів звернутись за місцем його видачі.

3) Гр. ОСОБА_3 за результатами висновку надано відповідь.

Тому суд не бере до уваги посилання позивача за первісним позовом на посвідчення директором відповідача за первісним позовом видаткової накладної № 83 від 11.02.2015 року, видаткової накладної № 91 від 13.02.2015 року та видаткової накладної № 92 від 13.02.2015 року в звязку із втратою вищевказаних документів.

Проте на підставі видаткових накладних на поставку товару за договором № 29/09-14-МО від 29.09.2014 року, ТОВ «МІТРЕЙД» були складені та направлені ТОВ «СП «ЕКОВТОР» податкова накладна № 37 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн., податкова накладна № 45 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн., податкова накладна № 46 від 13.02.2015 на суму 80 039,05 грн., у якій вказуються кількість та вартість поставленого товару за договором, зокрема дизельного палива.

31.10.2016 року ухвалою господарського суду Харківської області задоволено клопотання позивача за первісним позовом, витребувано у Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, що знаходиться за адресою: 61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 17 належним чином завірені копії податкової декларації з ПДВ з додатком 5 за період лютий 2015 року ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКОВТОР», код ЄДПРОУ 37842318.

Витребувано у Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, що знаходиться за адресою: 61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 17 інформацію щодо реєстрації податкових накладних ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКОВТОР» код ЄДПРОУ 37842318 по взаємовідносинах з ТОВ «МІТРЕЙД» за період з 01.01.2015 року по 01.03.2016 року, які ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКОВТОР» відобразило у своєму податковому обліку.

21.11.2016 року на адресу суду надійшов лист № 9806/9/20-38-10-09 за підписом в.о. начальника Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4, з якого вбачається відображення ТОВ «СП «ЕКОВТОР» в своїй податкової звітності спірних взаємовідносин з ТОВ «МІТРЕЙД» за договором постачання в повному обсязі.

Вказаний лист Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківської області свідчить, що податкова звітність надана ТОВ «СП «ЕКОВТОР» до податкового органу, де останній перебуває на обліку, підтверджує реєстрацію податкової накладної № 37 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн.; податкової накладної № 45 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн.; податкової накладної № 46 від 13.02.2015 року на суму 80 039,05 грн. складених ТОВ «МІТРЕЙД» та надісланих відповідачу як наслідок виконання своїх зобовязань, а саме поставки дизельного палива на загальну суму 275 534,05 грн.

Так п. 17, 18 графи «Податковий кредит» додатку 5 декларації з ПДВ за лютий 2015 року, яку надано ТОВ «СП «ЕКОВТОР» до податкового органу та посвідчено директором ОСОБА_5, також відображено взаємовідносини позивача за первісним позовом з відповідачем за первісним позовом на підставі складених податкових накладних за січень та лютий 2015 року, що свідчить про те, що покупець в повному обсязі скористався податковим кредитом, наданим постачальником по спірним взаємовідносинам.

Крім цього, 15.04.2016 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області складено ОСОБА_1 планової виїзної перевірки ТОВ «МІТРЕЙД» № 178/20-40-14-01-08/36624196 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року. Результатами зазначеної перевірки встановлено наступне.

Сторінка 20: перевіркою достовірності відображених ТОВ «МІТРЕЙД» доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у поданих Деклараціях з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року у загальній сумі 69 747 563 грн. на підставі таких документів: видаткові накладні, акти здавання-приймання виконаних робіт та наданих послуг, головні книги, виписки банку з додатками, журнали ордера обігово-сальдова відомість по бухгалтерських рахунках: 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 702 «Дохід від реалізації товарів», 703 «Дохід від реалізації послуг», 704 «Відрахування з доходів», 712 «Дохід від реалізації інших оборотних активів», 791 «Фінансовий результат» не встановлено відхилень між даними декларації з податку на прибуток (ряд. 01), звітами про фінансові результати (ряд. 2280) та бухгалтерським обліком, визначеного відповідно до національних положень (стандартів п. 5.1 р. ІІ П(С)БО 25 «Фінансовий звіт субєкта малого підприємництва»).

Сторінка 24: за період 01.01.2013 року по 31.12.2015 року ТОВ «МІТРЕЙД» задекларовано податкових зобовязань по податку на додану вартість у сумі 33 570 147 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року не встановлено його заниження або завищення.

Структура податкових зобовязань, задекларованих ТОВ «МІТРЕЙД» згідно з поданими деклараціями за період 2013 рік по 2015 рік. Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1-8.4) за період 01.01.2013 по 31.12.2015 року встановлено:

1) Перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій «Операції не митній території України , що оподатковуються за ставкою 20 відсотків» показників за період 01.01.2013 по 31.12.2015 у сумі 33 915 786 грн. на підставі таких документів реєстри виданих податкових накладних, податкові накладні , журнали ордери по бухгалтерських рахунках 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 643 «Податкові зобовязання з ПДВ», 6415 «ПДВ», виписки банку, видаткові накладні, акти виконаних робіт, договори та інші не встановлено його заниження або завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій «Операцій на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків».

Сторінка 61: реєстр субєктів господарювання, з якими ТОВ «МІТРЕЙД», , перебував у господарських відносинах (в розрізі договорів):

- ТОВ «СП «ЕКОВТОР» основний вид реалізованих (придбаних) ТМЦ (робіт, послуг) ПММ;

- сума реалізації (придбання) ТМЦ (робіт, послуг) 1 816 869,30 через п/р 1 818 704,10;

- кредиторська заборгованість 1 834,80;

- дата виникнення заборгованості поточна.

Сторінка 62: реєстр субєктів господарювання з якими ТОВ «МІТРЕЙД» , перебував у господарських відносинах (в розрізі договорів):

- ТОВ «СП «ЕКОВТОР» основний вид реалізованих (придбаних) ТМЦ (робіт, послуг) ПММ;

- сума реалізації (придбання) ТМЦ (робіт, послуг) 872 701,90 через п/р 750 117,10;

- дебіторська заборгованість 120 750,00;

- дата виникнення заборгованості поточна.

Отже з акту № 178/20-40-14-01-08/36624196 від 15.04.2016 року про результати планової виїзної перевірки ТОВ «МІТРЕЙД» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року та згідно інформації отриманої із АІС «Податковий блок», вбачається, що відповідачем за первісним позовом у податковому органі було зареєстровано: податкову накладну № 37 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн., складену на підставі видаткової накладної № 83 від 11.02.2015 року; податкову накладну № 45 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн., складену на підставі видаткової накладної № 91 від 11.02.2015 року та податкову накладну № 46 від 13.02.2015 року на суму 80 039,00 грн., складену на підставі видаткової накладної № 92 від 13.02.2015 року за Договором поставки № 29/09-14-МО від 29.09.2014 року (далі Податкові накладні).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що у податковій документації фіксується саме процес нарахування і сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Особливістю податкової документації є те, що в її складі немає спеціалізованих «податкових» первинних документів, оскільки підставою для ведення податкового обліку є первинні бухгалтерсько-облікові документи, які фіксують факт здійснення господарської операції.

Тобто ТОВ «МІТРЕЙД» який є продавцем, після виконання своїх зобовязань за договором поставки № 29/09-14-МО від 29.09.2014 року склав та направив податкові накладні: податкова накладна № 37 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн.; податкова накладна № 45 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн.; податкова накладна № 46 від 13.02.2015 року на суму 80 039,05 грн.

Так податкові накладні складені на підставі видаткових накладних є взаємоповязаними з ними, зокрема: видаткова накладна № 83 від 11.02.2015 року на суму 114 958,00 грн.; видаткова накладна № 91 від 13.02.2015 року на суму 80 899,00 грн.; видаткова накладна № 92 від 13.02.2015 року на суму 80 039,05 грн.

За що саме відповідач перерахував грошові кошти позивачеві в сумі 155 146,05 грн. він не вказує та при цьому реєструє податкові накладні по спірним взаємовідносинам, відповідно не заперечуючи проти того, що спірні взаємовідносини відбулись, що вбачається з податкової звітності ТОВ «СП «ЕКОВТОР».

Також в призначенні платежу вказано, що здійснена оплата саме за дизельне паливо згідно рахунків № 83, № 89, № 90.

Згідно з ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, суд на підставі повного та всебічного розгляду справи встановив, що позивач у відповідності до умов договору поставки № 29/09-14-МО від 29.09.2014 року поставив відповідачу дизельне паливо ДТ-3-К5 сорт F в кількості 3,846 тони згідно податкової накладної № 37 від 11.02.2015, дизельне паливо в кількості 2,675 тони згідно податкової накладної № 45 від 13.02.2015 , дизельне паливо в кількості 1, 197 тони та зимове дизельне паливо в кількості 1,490 тони згідно податкової накладної № 46 від 13.02.2015, а відповідач прийняв його, про що свідчить відповідь Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 21.11.2016 року.

Отже прийняття та відображення в своєму податкову обліку вищевказаних податкових накладних та віднесення цих сум до податкового кредиту ТОВ «СП «ЕКОВТОР», що вбачається з податкової декларації податку на додану вартість за лютий 2015 року яку підписано директором відповідача ОСОБА_5, які складаються при наданні постачальником податкових накладних та інших документів. Будь-яких повідомлень про відмову від прийняття товару від відповідача за первісним позовом до позивача за первісним позовом не надходило.

Виходячи з цього, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 203 666,16 грн. (двісті три тисячі шістсот шістдесят шість гривень шістнадцять копійок) боргу за поставлений товар.

Беручи до уваги факт порушення відповідачем своїх договірних зобовязань щодо сплати вартості за отриману продукцію за договором поставки, виходячи з положень ст.625 ЦК, суд вважає також обгрунтованим задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.09.2015 року по 11.03.2015 року в розмірі 27 083,83 грн., трьох процентів річних від простроченої суми оплати за період з 11.09.2015 року по 26.08.2016 року у розмірі 3 483,55 грн., індекс інфляції за період з 11.09.2015 року по 26.08.2016 року в розмірі 10 546,12 грн., 36 % річних за період з 11.09.2015 року по 26.08.2016 року в розмірі 41 802,66 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Крім цього суд приймає до уваги той факт, що здійснення відвантаження товару в повному обсязі відповідачу за первісним позовом підтверджується ОСОБА_1 виконаних робіт з надання транспортних послуг перевізником ОСОБА_6, а саме:

- ОСОБА_1 № 2/13-1 від 13.02.2015 року (транспортні послуги з перевезення ГСМ обємом 9 050 л. за маршрутом: м. Харків, вул. Цементна, б. 6а вул. Механізаторів, б. 2 вул. Лодзинська, б. 7а).

- ОСОБА_1 № 2/13-2 від 13.02.2015 року (транспортні послуги з перевезення ГСМ обємом 3 185 л. за маршрутом: м. Харків, вул. Цементна, б. 6а м. Богодухів).

Відповідач за первісним позовом доказів на спростування цих обставин не надав, в обґрунтування зустрічної позовної заяви посилається лише на виписку по рахунку № 7400 на загальну суму 155 146,05 грн., проте така виписка свідчить тільки про рух коштів, а не про факт поставки очікуваного товару, у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення первісної позовної заяви та відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача за первісним позовом, пов'язані зі сплатою судового збору за подання первісного позову, покладаються на відповідача за первісним позовом, судові витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями ст.ст. 6, 8, 19, 41, 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 553, 554, 575, 1054, керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44-49, 66, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою. відповідальністю "Спеціалізоване підприємство "Ековтор" (61099, м. Харків, вул. Лодзинська, 7-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрейд"(61105, м. Харків, вул. Киргизька, 19, )-заборгованості за договором поставки № 29/09-14-МО від 29.09.2014 р. в загальному розмірі 230666,16 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 120750,00 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.09.2015 р. по 11.03.2015 р . у розмірі 27083,83 грн., 3% річних від простроченої суми оплати за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 3483,55 грн., індексу інфляції за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 10546,12 грн., 36 % річних за період з 11.09.2015 р. по 26.08.2016 р. у розмірі 41802,66 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3054,99грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_7