ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа № 5023/5450/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І. В., суддя Фоміна В. О.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участю представників:

ПАТ "Банк Форум" - не з'явився,

ліквідатора - арбітражного керуючого Біленка Р.І. (свідоцтво №461 від 07.03.2013р., в режимі відеоконференції),

апелянта - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 23.08.2016р.),

ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 22.10.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 (вх. №2429 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.14р. у справі №5023/5450/11

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Дебальцеве, Донецька обл.,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, с.Циркуни, Харківська обл.

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2014р. (суддя Савченко А.А.) заяву ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р. (вх. №274) задоволено частково.

Визнано недійсним аукціон з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що був проведений Товарною біржею "Правопорядок", на підставі відповідного договору від 05.09.2011 року, укладеного з арбітражним керуючим Богомазовим Павлом Сергійовичем,

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладений між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс".

Вимогу ліквідатора про застосування реституції, зазначену в заяві про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р. (вх. №274) залишено без розгляду.

ОСОБА_4 з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р. відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що фактично оцінку майна та оголошення про проведення аукціону з його продажу було проведено стосовно квартири АДРЕСА_1, а не стосовно квартири №9 за місцезнаходженням: м.Київ, вул.Хрещатик, буд.25, що за переконанням суду свідчить про відсутність оцінки спірного майна та недодержання вимог ст.29 Закону про банкрутство при відчуженні такого майна та є підставою для визнання правочину недійсним. Однак, будинок №25-А по вул.Хрещатик у м.Києві, будинок АДРЕСА_1, як єдина будівля, розташована в межах земельної ділянки, є будинком №25 по вул.Хрещатик у м.Києві, що, на думку апелянта, свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо відсутності у матеріалах справи оцінки спірного майна.

Своє право на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що на дату звернення з апеляційною скаргою він є власником квартири № 9, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25, на час винесення ухвали господарського суду Харківської області від 15.04.2014р. був іпотекодержателем щодо спірної квартири, участі у справі № 5023/5450/11 не брав.

16.09.2016р. до суду від ПАТ "Банк Форум" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9200), в якому кредитор проти апеляційної скарги заперечував та просив припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

19.09.2016р. до суду від представника ОСОБА_3 надійшли пояснення (вх. №9301), в яких ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р.

19.09.2016р. до суду від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №9303), в якому ліквідатор просив припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 Також надав клопотання (вх. №9305) про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 до прийняття рішення господарським судом Харківської області за результатами розгляду заяви №02-01/146-К від 18.08.2015р. у справі №5023/5450/11 арбітражного керуючого Біленка Р.І. про визнання права власності на квартиру, витребування її з незаконного чужого володіння, визнання недійсним іпотечного договору №1492, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого 04.03.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчук І.А., та зобов'язання вчинити певні дії (заява в редакції уточнень №02-01/23-К від 19.02.2016р.) та набуття цим судовим рішенням законної сили.

04.10.2016р. до суду від представника апелянта та ОСОБА_3 надійшли пояснення (вх. №9980), в яких представник проти клопотання ліквідатора про зупинення провадження у справі заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

22.11.2016р. до суду від ПАТ «Банк Форум» надійшло клопотання (вх. №11723), в якому банк просив провести слухання справи без участи представника ПАТ «Банк Форум». Також просив припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ліквідатор у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд у її задоволенні відмовити. Також підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник апелянта та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. Проти клопотання ліквідатора про зупинення провадження у справі заперечував.

Колегія суддів розглянувши клопотання ліквідатора про зупинення провадження у справі вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р. господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Ліквідатор, звертаючись до суду з зазначеним вище клопотанням просив зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 до прийняття рішення господарським судом Харківської області за результатами розгляду заяви №02-01/146-К від 18.08.2015р. у справі №5023/5450/11 арбітражного керуючого Біленка Р.І. про визнання права власності на квартиру, витребування її з незаконного чужого володіння, визнання недійсним іпотечного договору №1492, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого 04.03.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчук І.А., та зобов'язання вчинити певні дії.

Як свідчать матеріали справи, на даний час зазначена заява ліквідатора розглядається у справі про банкрутство в межах даної справи. Підставою звернення ліквідатора з заявою є ухвала господарського суду Харківської області від 09.07.2013р., якою, зокрема, визнано неправомірними дії ліквідатора ФОП ОСОБА_7 - арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича, по підготовці та передачі на реалізацію майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала боржнику на праві приватної власності та зазначено, що ліквідатором в порушення вимог Закону про банкрутство було укладено договір купівлі-продажу заставного майна банку без його оцінки, проведеної у встановленому законом порядку незалежним оцінювачем, та оголошення про проведення аукціону, опублікованого у визначеному законом порядку (а.с. 4-13 т.1 справи 922/4754/15).

Однак, колегія суддів зазначає, що зазначена заява арбітражного керуючого є похідною від заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р., та яка є предметом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 Тому, підстави для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відсутні, в зв'язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2011р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_7 на підставі ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду Харківської області від 10.08.2011р. ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Богомазова П.С., якого зобов'язано в строк до "10" лютого 2012 року виконати ліквідаційну процедуру та надати суду ліквідаційний звіт, ліквідаційний баланс та інші докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 09.07.2013р. задоволено скаргу ПАТ "Банк Форум" на дії ліквідатора ФОП ОСОБА_7 арбітражного керуючого Богомазова П.С., усунуто арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича від виконання обов'язків ліквідатора Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, призначено ліквідатором Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 арбітражного керуючого Лахненка Євгенія Миколайовича, якого зобов'язано продовжити здійснювати ліквідаційну процедуру відповідно до постанови від 10.08.2011р., щомісяця звітувати суду про виконану роботу з документами на підтвердження цього.

09.01.2014 року до суду надійшла заява ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р. (вх. №274), в якій заявник просив суд: визнати недійсним аукціон з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який було проведено Товарною біржею "Правопорядок" на підставі відповідного договору від 05.09.2011 року, укладеного з арбітражним керуючим Богомазовим Павлом Сергійовичем; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладений між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс"; наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору застосувати реституцію - повернення сторін договору до первісного стану.

15.04.2014р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вже зазначалось, постановою господарського суду Харківської області від 10.08.2011р. ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Богомазова П.С., якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 09.07.2013р. усунуто арбітражного керуючого Богомазова П.С., призначено ліквідатором Лахненка Є.М.

Ліквідатор Лахненко Є.М., звертаючись до суду з вищезазначеною заявою, посилався, зокрема, на те, що під час реалізації майна банкрута, а саме: трикімнатної квартири № 9, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала боржнику на праві приватної власності і перебувала в заставі/іпотеці ПАТ "Банк Форум" на підставі договору іпотеки від 13 червня 2008 року, попереднім ліквідатором Богомазовим П.С. грубо порушені вимоги чинного законодавства.

Так, як зазначає ліквідатор, фактично оцінку майна та оголошення про проведення аукціону з його продажу проведено стосовно трикімнатної квартири АДРЕСА_1, а не стосовно майна, що знаходиться в іпотеці у ПАТ «Банк Форум», а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 Тобто, в матеріалах справи відсутня оцінка майна, що є предметом договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та боржником.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції діючій до набрання чинності змінами внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011р.) після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна.

Відповідно до ст. 26 Закону про банкрутство (в редакції діючій до набрання чинності змінами внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011р.) майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до ст. 29 Закону про банкрутство (в редакції діючій до набрання чинності змінами внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011р.) майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Відповідно до ст. З Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001р. за № 2658 -111 оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Статтею 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі, який повинен містити істотні умови договору.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про приватизацію невеликих підприємств (малу приватизацію)" в редакції на момент здійснення купівлі-продажу спірного об'єкту, інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості, зокрема: назву об'єкта приватизації, його місцезнаходження; відомості про будівлю; початкову ціну, умови продажу та експлуатації об'єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об'єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об'єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу.

Зазначена інформація публікується не пізніше як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Статтею 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" встановлено, що аукціон, конкурс може бути припинено і об'єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з його учасників або органу приватизації у випадках, коли: не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої ст. 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об'єкт включено до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом. Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі. Заява про визнання угод недійсними подається будь-ким з учасників аукціону, конкурсу або органом приватизації у місячний строк з дати проведення аукціону, завершення конкурсу.

З даних підстав у встановлений законом строк особи, визначені п.2 ст.20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", не звертались.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.08.2011р. між ліквідатором Богомазовим П.С. та ПП "Центр оцінки та юридичної допомоги" укладено договір по виконанню робіт з незалежної оцінки житлового приміщення (квартири №9) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 25-А.

Відповідно до висновку про вартість майна, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 89,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, ліквідаційна вартість квартири станом на 15.08.2011р. складає 753100 грн. (а.с.22-42 т.2).

05.09.2011р. між арбітражним керуючим Богомазовим П.С., замовником, та Товарною біржею "Правопорядок", організатором, укладено договір на організацію та проведення аукціону, відповідно до умов якого, предметом угоди є здійснення сторонами дій, пов'язаних з реалізацією майна, шляхом його продажу на аукціоні в порядку, передбаченому законодавством за стартовою ціною 753100,00 грн. (а.с.9-10 т.2).

Відповідно до п.2.1.1. договору замовник замовив проведення 07.10.2011 року о 17-00 год. аукціону по продажу майна, що належить ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.2.1. договору організатор взяв на себе зобов'язання забезпечити через засоби масової інформації не пізніше ніж за 30 днів до проведення аукціону оголошення про порядок продажу майна банкрута на умовах та у строки передбачені чинним законодавством.

06.09.2011р. у біржовому віснику №27-0 (64) «Правопорядок» здійснено оголошення про проведення 07.10.2011р. о 17-00 год. аукціону по продажу майна ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1-А (а.с.49-50 т.6а).

Відповідно до протоколу №6 проведення аукціону від 07.10.2011р. по продажу трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1, квартира була придбана ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" за 753100 грн. (а.с.12 т.2).

26.10.2011р. між ліквідатором Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 за 753100 грн. (а.с.13-16 т.2).

15.02.2012р. ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" платіжним дорученням №20 перерахувало 753100,00 грн. на депозитний рахунок нотаріуса, відповідно до протоколу №6 проведення аукціону від 07.10.2016р., за придбану на аукціоні квартиру (а.с.17 т.2).

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ліквідатора, посилався, зокрема, на те, що фактично оцінку майна було проведено та оголошення про проведення аукціону з його продажу опубліковано стосовно трикімнатної квартири №9 за адресою: АДРЕСА_1, а не стосовно майна, що знаходилось у іпотеці у ПАТ "Банк Форум", а саме трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв. м., місцезнаходження: АДРЕСА_1.

Отже, як зазначено судом, в матеріалах справи відсутня оцінка майна на майно, що є предметом договору іпотеки, укладеного між банком та боржником, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і яка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком місцевого господарського суду враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_7 набула право власності на трикімнатну квартиру №9 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.1994р. (а.с.49-50 т.2).

Відповідно до плану за поверхами та журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, які містяться у витягу з інвентарної справи будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у плані та у зазначені площ приміщень квартири №9 зазначена адреса: АДРЕСА_1 літера «А». (а.с.54-56 т.6а).

На технічному паспорті спірної квартири, оригінал якого оглянуто колегією суддів у судовому засіданні, зазначена адреса: АДРЕСА_1. На плані квартири №9 зазначена адреса: АДРЕСА_1, поверх 4, літера «А» (а.с.177-178 т.6а).

Відповідно до абз.7 п.3.1. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, на кожний об'єкт (у тому числі на захисні споруди) заводиться окрема інвентаризаційна справа і запроваджується літерування та нумерація будинків, допоміжних будівель та споруд.

Відповідно до абз.15, 16 п.5. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна на плані земельної ділянки кожен будинок та господарська будівля, починаючи з основної, літерується великими буквами алфавіту. Якщо літерується велика кількість будинків та господарських будівель, розміщених на земельній ділянці, то після закінчення алфавіту застосовуються літери з штрихом.

Відповідно до п.п.3.3.3 п.3.3. Методичних рекомендації з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства України від 05.09.2003р. №146, у абрисі земельної ділянки кожен будинок, господарські будівлі, прибудови позначаються літерами за алфавітним порядком. Літерування починається з основного будинку. Так наприклад: "А" - житловий будинок (основний); "А1"; "А2" - житлові прибудови; "а"; "а1" - прибудови допоміжного призначення (веранда, тамбур тощо); "Б"; "В" - господарські будівлі (хлів, гараж, літня кухня тощо); "б"; "б1"; "в"; "в1" - прибудови (відповідно) до господарських будівель.

Відповідно до листа-підтвердження Київського міського бюро технічної інвентаризації №11184 (И-2016) від 29.08.2016р. будинок №25-А по вул.Хрещатик у м.Києві, будинок АДРЕСА_1, як єдина будівля, розташована в межах земельної ділянки, є будинком №25 по вул.Хрещатик у м.Києві.

Тобто, колегія суддів зазначає, що трикімнатна квартира №9 з зазначенням адреси: АДРЕСА_1, та адреси: АДРЕСА_1 є однією і тією ж квартирою, яка належала банкруту - ФОП ОСОБА_7 на праві власності. Однак, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, на зазначені обставини уваги не звернув та не перевірив чи є вищезазначене майно тотожнім.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що ухвалою господарського суду Харківської області від 09.07.2013р., зокрема, задоволено скаргу ПАТ «Банк Форум» на дії ліквідатора боржника арбітражного керуючого Богомазова П.С. Визнано неправомірними дії ліквідатора ФОП ОСОБА_7 - арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича, по підготовці та передачі на реалізацію майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала боржнику на праві приватної власності, та перебуває в заставі / іпотеці ПАТ "Банк Форум" на підставі договору іпотеки від 13 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2529 та укладеного як забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0272/08/01ZNv від 13 червня 2008 року.

При цьому, ухвала суду від 09.07.2013р. мотивована, зокрема, тим, що фактично, в порушення вимог Закону про банкрутство, ліквідатором було укладено договір купівлі-продажу заставного майна банку без його оцінки, проведеної у встановленому законом порядку незалежним оцінювачем, та оголошення про проведення аукціону, опублікованого у визначеному законом порядку (оцінка та публікація у біржовому віснику від 06.09.2011р. № 27 проведені стосовно трикімнатної квартири №9 за адресою: АДРЕСА_1, а не стосовно майна, що знаходилось у іпотеці у ПАТ "Банк Форум", а саме трикімнатної квартири № 9 загальною площею 89,7 кв. м., місцезнаходження: АДРЕСА_1).

Ухвала суду від 09.07.2013р. не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до абз.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до абз.3 п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Однак, колегія суддів зазначає, що ухвала господарського суду Харківської області була прийнята за результатами розгляду скарги ПАТ «Банк Форум» на неправомірні дії ліквідатора ФОП ОСОБА_7 - арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича по підготовці та передачі на реалізацію майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, тобто за своїм змістом є правовою оцінкою зазначених вище обставин, тому не має преюдиційного значення для вирішення заяви ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оцінка та публікація у біржовому віснику від 06.09.2011р. № 27 були здійснені саме щодо спірної квартири боржника ФОП ОСОБА_7

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ліквідатора (№274 від 09.01.2014р.) в частині визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який було проведено Товарною біржею "Правопорядок" на підставі відповідного договору від 05.09.2011 року, укладеного з арбітражним керуючим Богомазовим Павлом Сергійовичем та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладеного між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" слід відмовити, в зв'язку з чим ухвала місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Щодо заяви ліквідатора в частині застосування реституції - повернення сторін договору до первісного стану, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 15.04.2014р. до суду від ліквідатора Лахненка Є.М. надійшла заява (вх. №12877), в якій ліквідатор просив суд в частині застосування реституції питання не розглядати (а.с.21 т.6).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд залишив заяву ліквідатора в цій частині без розгляду на підставі ч.5 ст.81 ГПК України, яка регламентує можливість залишення позову без розгляду у випадках , якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправомірно залишено заяву ліквідатора в частині застосування реституції без розгляду, з огляду на те, що у випадках відмови позивача від позову, відповідно до п.4 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що провадження щодо розгляду заяви ліквідатора в частині застосування реституції підлягає припиненню, в зв'язку з чим ухвала місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про припинення провадження щодо розгляду заяви ліквідатора про застосування реституції.

Щодо права ОСОБА_4 на оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 15.04.14р. у справі №5023/5450/11, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються господарськими судами в порядку провадження, передбаченому ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ".

Як вже зазначалось, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 15.04.2014р., зокрема, визнано недійсним аукціон з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладений між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс".

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається, зокрема, на те, що на дату звернення з апеляційною скаргою він є власником квартири № 9, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 25. Однак, на час винесення ухвали господарського суду Харківської області від 15.04.2014 р. він участі у справі № 5023/5450/11 не брав, проте набув прав та обов'язків іпотекодержателя щодо спірної квартири.

Як свідчать матеріали справи, 16.02.2012р. спірна квартира була продана ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А., зареєстрованого за реєстровим № 828.

Відповідно до Інформаційної довідки № 6394496 від 20.07.2016р., 04.03.2012р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі Іпотечного договору, серія та номер: 1492, укладеного між ОСОБА_3, в якості іпотекодавця, та ОСОБА_4, в якості іпотекодержателя, зареєстровано іпотеку спірної квартири за № 12242150, а також відповідний запис про обтяження у вигляді іпотеки за № 1470653.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права та обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передання в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Тобто, колегія суддів зазначає, що на момент винесення оскаржуваної ухвали ОСОБА_4 набув прав та обов'язків іпотекодержателя щодо спірної квартири, однак був залучений до участі у даній справі ухвалою суду лише від 01.08.2016р.

ОСОБА_3, яка була власницею приміщення на момент прийняття оскаржуваної ухвали, була залучена до участі у даній справі також ухвалою суду від 01.08.2016р., тому в розгляді вищезазначеної заяви ліквідатора і прийняття судом оскаржуваної ухвали участі не брала.

Відповідно до п.1 ст.91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до п.5-2 постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Однак, матеріалами справи доведено, що оскаржуваною ухвалою було вирішено питання про права та обов'язки апелянта -ОСОБА_4 та встановлено наявність правового зв'язку між апелянтом та учасниками провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин не підлягають задоволенню клопотання ліквідатора Біленка Р.І. та ПАТ "Банк Форум" про припинення провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв'язку з чим ухвала господарського суду Харківської області від 15.04.14р. у справі №5023/5450/11 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення у справі, яким у задоволенні заяви ліквідатора (№274 від 09.01.2014р.) в частині визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який було проведено Товарною біржею "Правопорядок" на підставі відповідного договору від 05.09.2011 року, укладеного з арбітражним керуючим Богомазовим Павлом Сергійовичем та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладеного між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" відмовити; в частині заяви ліквідатора щодо застосування реституції - провадження за заявою припинити.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 ст.103, п.4 ч.1 ст.104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.04.14р. у справі №5023/5450/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора (№274 від 09.01.2014р.) в частині визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута - ФОП ОСОБА_7, а саме: трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який було проведено Товарною біржею "Правопорядок" на підставі відповідного договору від 05.09.2011 року, укладеного з арбітражним керуючим Богомазовим Павлом Сергійовичем та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.10.2011 року, укладеного між ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - арбітражним керуючим Богомазовим П.С. та ПП "Агенція нерухомості Місто плюс" відмовити.

В частині заяви ліквідатора щодо застосування наслідків визнання недійсним договору - застосування реституції провадження за заявою припинити.

Повний текст постанови складено 28.11.2016р.

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Фоміна В. О.