ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/3368/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба"

про стягнення 15252,15 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1-771 від 31.12.2013 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 17.05.2016 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області подано позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" (далі - відповідач) про стягнення 15252,15 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2016 року порушено провадження у справі № 911/3368/16 та призначено справу до розгляду на 07.11.2016 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, розгляд справи 07.11.2016 року не відбувся та ухвалою суду від 17.11.2016 року розгляд справи було призначено на 28.11.2016 року.

В судовому засіданні 28.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні 28.11.2016 року проти позову заперечував, однак письмовий відзив на позов не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та наданих позивачем доказів, 30.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Київоблгаз (далі -Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" (Замовник) був укладений Договір підряду на будівництво обєкту газопостачання № 128 (надалі Договір підряду), за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобовязується виконати, у відповідності до умов даного договору та положень ДБН В.2.5-20-2001, роботи по газопостачанню зерносушарки на території комплексу післязбиральної доробки зерна по вул. Горовій, 20 в с. Капустинці, Яготинського району, Київської області. Внутрішнє газопостачання обєкту, а Замовник зобовязується прийняти роботи та оплатити їх.

Сторони у п. 2.1. Договору підряду визначили, що Підрядник зобовязується розпочати роботи протягом десяти робочих днів з дня отримання від Замовника передплати у відповідності з п. 4.2.1 даного Договору та виконання Замовником п. 3.3.1 та п. 3.3.2.

Підрядник зобовязується за цим Договором виконати в повному обсязі роботи з будівництва обєкту газопостачання та ввести його в експлуатацію (п. 2.2 Договору підряду).

Підрядник зобовязується закінчити будівництво обєкта газопостачання у строк до 09.12.2013 року з правом дострокового виконання (п. 2.4 Договору підряду).

Вартість робіт з будівництва обєкта газопостачання по договірній ціні становить 80742,98 грн. (п. 4.1 Договору підряду).

Згідно п. 4.2 Договору підряду оплата за Договором здійснюється в національній валюті України, у безготівковій формі шляхом перерахування Замовником відповідної грошової суми на поточний рахунок Підрядника в наступному порядку:

4.2.1 Замовник протягом 3-х календарних днів з дня підписання даного Договору перераховує на рахунок Підрядника передплату у розмірі 50 %.

4.2.2 Наступні платежі за виконані роботи здійснюються Замовником на підставі актів виконаних робіт за ф. КБ-2В та ф. КБ-3 протягом 5-ти банківських днів з дня підписання вказаних актів.

Договірна ціна є динамічною, вона може переглядатися по узгодженню Сторін, за такими умовами і тільки у тій частині вартості, яка ще не виконана і неоплачена (п. 4.3 Договору підряду).

Підрядник організовує проведення робіт, виконання яких фіксується оформленням та підписанням Сторонами двосторонніх актів прийому-передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В (далі Акт) та довідок за формою № КБ -3 (далі Довідка) (п. 6.1 Договору підряду).

Даний Договір набирає чинності з дня підписання його Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань по Договору (п. 11.1 Договору підряду).

Як стверджує позивач, на виконання п. 4.1 Договору, відповідач 11.09.2013 року перерахував позивачу 40371,49 грн. авансу, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Позивач зазначає, що 30.12.2013 року він свої зобовязання відповідно до умов Договору підряду виконав якісно, своєчасно та у повному обсязі, про що свідчить Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на загальну суму 56387,35 грн., підписаний уповноваженими представниками Замовника та Підрядника без зауважень і скріплений печатками Сторін.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати виконаних підрядних робіт, в порушення підпункту 4.2.2 Договору підряду про оплату наступного платежу за виконані роботи протягом 5-ти банківських днів з дня підписання вказаного акту, оплату провів з простроченням, своєчасно та в повному обсязі не виконав, остаточно розрахувавшись з позивачем 28.09.2016 року на суму 16015,86 грн., що підтверджується банківською випискою, яка знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем частина оплати робіт на суму 16015,86 грн. виконана з простроченням.

Хоча, станом на день звернення до суду відповідачем заборгованість погашена, однак прострочення сплати є підставою для застосування до відповідача відповідальності за порушення зобовязання.

У звязку з несвоєчасною оплатою виконаних підрядних робіт позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України 1304,90 грн. 3 % річних за період з 08.01.2014 року по 27.09.2016 року, нарахованих на суму боргу 16015,86 грн. та 13947,25 грн. інфляційних за період січень 2014 року-серпень 2016 року, нарахованих на суму боргу 16015,86 грн.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязуєтьс свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязує прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремо реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель, споруд, виконання монтаж пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта (ч. 2. ст.875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані 3% річних та інфляційні виходячи із фактичної суми заборгованості, що існувала на відповідну дату, за фактичний період прострочення, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо факту прострочення відповідачем платежу, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено арифметичні помилки в наданому позивачем розрахунку інфляційних. Судом було здійснено правильний розрахунок інфляційних, згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 13943,32 грн. інфляційних, 3 % річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 1304,90 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 15248,22 грн. з яких: 1304,90 грн. 3 % річних та 13943,32 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовних вимогам.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Дружба" (07754, Київська область, Яготинський район, с. Капустинці, вул. Гагаріна, 1, код 30771141) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, код 20578072) 1304 (одна тисяча триста чотири) грн. 90 коп. 3 % річних, 13943 (тринадцять тисяч девятсот сорок три) грн. 32 коп. інфляційних та 1377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.12.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін