ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа № 926/3533/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком», м. Чернівці

до Управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації

про стягнення заборгованості 87292,16 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №427 від 26.07.2016;

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, довіреності від 02.11.2016.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» звернулось до управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 87292,16 грн., з яких 85750,99 грн. основного боргу, 762,11 грн. інфляційних втрат та 779,06 грн. річних.

Свій позов позивач обґрунтовує фактом неналежного виконання відповідачем умов договору на відшкодування наданих пільг окремим категоріям громадян по користуванню та встановленню квартирного телефону від 16.03.2015 №103-07, в частині оплати витрат, повязаних із наданням пільговій категорії населення пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону, відповідно до обсягів субвенцій затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.10.2016 порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду на 03.11.2016.

31 жовтня 2016 року від відповідача через канцелярію господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає з тих підстав, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» субвенцій на оплату вартості витрат, повязаних із наданням пільговій категорії населення пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону, не передбачено.

Ухвалою від 03.11.2016, з метою витребування доказів, необхідних для вирішення спору, розгляд справи відкладено на 22.11.2016.

На день вирішення спору, 22.11.2016, позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову та, крім обставин неможливості задоволення позову, зазначених у відзиві на позовну заяву, просить також взяти до уваги обставини, зазначені у поданому 22.11.2016 клопотанні, а саме зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства на Міністерство фінансів України покладено обов'язки щодо розроблення проекту Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Міністерство фінансів України у 2016 році виділяє кошти головним розпорядникам для відшкодування наданих пільг окремим категоріям громадян по користуванню та встановленню квартирного телефону.

В свою чергу, Міністерство соціальної політики та його територіальний орган, а саме: управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації не наділені такими функціями та обов'язками, а тому не повинні відповідати за даним позовом.

Також, представник відповідача вважає, що між Чернівецькою філією ПАТ «Укртелеком» існує спір із суб'єктом владних повноважень, який відноситься до компетенції адміністративного суду України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступне.

16 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» та управлінням праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації укладено договір на відшкодування наданих пільг окремим категоріям громадян по користуванню та встановленню квартирного телефону №103-07 від 16.03.2015 (надалі - Договір), предметом якого є відносини сторін щодо відшкодування та надання окремій категорії населення пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону пільговій категорії населення за рахунок коштів отриманої субвенції з Державного бюджету.

У відповідності до п.п. 1.2. Договору, позивач, як постачальник, здійснює надання пільг по користуванні та установці квартирного телефону пільговій категорії населення Заставнівського району Чернівецької області, а відповідач, як платник, здійснює відшкодування витрат, повязаних із наданням пільговій категорії населення пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону відповідно до обсягів субвенцій затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету.

Також, згідно з п.п. 2.2.1. Договору, відповідач прийняв на себе зобовязання перед позивачем в частині відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню послуг в обсягах субвенції, отриманої з державного бюджету.

У п.п. 3.1. Договору сторони обумовили між собою граничну величину послуг, що становлять предмет Договору, на період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у розмірі 143400 грн.

Згідно з п.п. 6.1. Договору, даний договір набирає чинності з 01.04.2015 і діє до 31.12.2015, а в частині відшкодування пільг до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №578-07/1 від 01.12.2015 сторони внесли зміни в Договір в частині визначення граничної величини споживання послуг на період з 01.04.2015 по 31.12.2015 на загальну суму 141391 грн.

Додатковою угодою №66-07 (надалі - Додаткова Угода) до Договору, сторони дійшли згоди доповнити Договір умовою про його пролонгацію до 31 грудня відповідного наступного року, яка матиме місце у разі якщо жодна із сторін не заявила про його припинення.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяв сторін про припинення дії Договору, суд оцінює цей Договір як чинний.

Відповідно до п.п.2.1, 2.1.1. Договору, позивач, як постачальник, зобов'язується надавати послуги в обсязі субвенцій, передбачених Державним бюджетом, населенню міста, що має пільги на користування та встановлення квартирного телефону.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, а відповідачем, власне, не заперечується, що в жовтні-грудні 2015 року позивачем надано телекомунікаційних послуг 1512 соціально незахищеним громадянам на загальну суму у розмірі 42978,66 грн. У січні-жовтні 2016 року послуги по підключенню отримали 5 осіб на суму 752,98 грн., а телекомунікаційними послугами скористалось 4823 громадянина пільгової категорії на суму 90502,99 грн.

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що позивачем надано послуг, на загальну суму у розмірі 134234,63 грн.

При цьому, між сторонами немає спору про те, що відповідачем протягом жовтня-грудня 2015 року сплачувалась на користь позивача вартість послуг, однак не в повному обсязі, що призвело до виникнення у нього перед позивачем боргу за період з січня 2016 року по серпень 2016 року на загальну суму у розмірі 85750,99 грн.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зі змісту Договору вбачається, що між сторонами обумовлено джерело та обсяг коштів, за рахунок яких платник відшкодовує постачальнику послуги з надання пільг «в обсягах субвенції, отриманої з державного бюджету», проте не зазначено строки такого відшкодування, тобто Договором не обумовлено строк виконання відповідачем, як платником, своїх зобовязань, перед позивачем, як постачальником, визначених у п.п. 1.2. та 2.2.1. Договору.

Виходячи з вимог статті 530 ЦК України та беручи до уваги, що Договором не обумовлено строк виконання відповідачем своїх договірних зобовязань перед позивачем, а також те, що Договір не містить умов про строк з вказівкою на подію, яка має неминуче настати та із договору або актів цивільного законодавства у відповідача не випливає обов'язок негайного виконання своїх зобовязань, відповідач повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги,

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами в яких повідомляв про стан заборгованості та просив погасити наявну у нього заборгованість.

Листом від 17.08.2016 відповідач повідомив позивача про відсутність кошторисних призначень на 2016 рік для відшкодування втрат, повязаних з наданням пільг послуг звязку, та про відсутність у звязку з цим, можливості у відповідача взяти на себе відповідні бюджетні зобовязання.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про неможливість задоволення позову, адже відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язань перед кредитором, оскільки відповідно до приписів статті 617 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Така правова позиція відповідає статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод та рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004.

Таким чином, позивач правомірно звернувся до відповідача з даним позовом, як до другої сторони Договору, яка взяла на себе зобовязання відшкодовувати позивачу витрати, повязані із наданням населенню пільгових телекомунікаційних послуг, а з відповідача при цьому необхідно стягнути на користь позивача 85750,99 грн. основного боргу.

У звязку з цим, судом не беруться до уваги твердження відповідача про його неналежність як відповідача у даній справі та про непідвідомчість даної справи господарському суду.

Крім цього, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позивачем правомірно нараховано відповідачу 762,11 грн. інфляційних втрат та 779,06 грн. річних. за спірний період.

В цілому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись, статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації (59400, вул. Д.Галицького, 1А, м. Заставна Чернівецької області р/р 8441 в ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (р/р 9 і АТ "Райффайзен Банк "ОСОБА_1", код 22838086) 85750,99 грн. боргу, 762,11 грн. інфляційних втрат, 779,06 грн. річних та 1378,00 грн. судового збору.

3. Після набрання судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення підписано 25.11.2016.

Суддя О.В. Гончарук