РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа № 910/14740/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Росава"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод"
провизнання припиненими правовідносин за договором поруки
Представники:
від позивача: Поліщук А.А. - представник за довіреністю Салій М.В. - представник за довіреністю
від відповідача: Семенчук В.Ю. - представник за довіреністю
від третьої особи:Чирва І.М. - представник за довіреністю
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Росава" з вимогами до Публічного акціонерного товариства банку "Фінанси та Кредит" про визнання припиненим договору поруки № 87 від 10.08.2009.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що зобов'язання за договором поруки № 87 від 10.08.2009, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" та Приватним акціонерним товариством "Росава" в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод", що випливає з кредитного договору № 1280м-08 від 26/12/2008 від 26.07.2011, припинилися, у зв'язку з тим, що сторонами кредитного договору змінено зобов'язання божника за договором щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитом та строку повернення кредитних коштів, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2016 порушено провадження по справі № 910/14740/16, розгляд справи призначено на 12.09.2016, а також залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

15.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про видачу копії ухвали.

18.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 розгляд справи відкладено на 03.10.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням останнім вимог ухвали суду.

13.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Громадської організації "Національне благо України" надійшли заява про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача та клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання.

27.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд визнати такою, що припинена поруку за договором поруки № 87 від 10.08.2009, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" та Приватним акціонерним товариством "Росава".

03.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли клопотання про витребування доказів та про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

03.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про залучення до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 03.10.2016 оголошено перерву до 10.10.2016.

10.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли відзив на клопотання про уточнення позовних вимог та клопотання про витребування доказів.

З урахуванням рекомендацій, викладених у пункті 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог розцінюється судом як заява про зміну предмета позову.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином суд приймає до розгляду відповідну заяву та розглядає вимоги позивача в редакції клопотання про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 розгляд справи відкладено на 21.11.2016, у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

15.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

17.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання.

21.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

21.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення.

У судове засідання 21.11.2016 з'явились представники сторін та третьої особи та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням клопотанням про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати такою, що припинена поруку за договором поруки № 87 від 10.08.2009, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" та Приватним акціонерним товариством "Росава".

Представники відповідача та третьої особи надали пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечують проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 21.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк за договором), правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (позичальник за договором) укладено договір про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, терміновості, платності і цільового використання. Надання кредитних коштів буде здійснюватися окремими частинами на умовах, визначених цим договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 50 000 000 грн 00 коп. і з урахуванням його зменшення згідно з графіком зниження ліміту, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків згідно з пунктом 3.1 цього договору.

У відповідності до пункту 2.5 кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит банку згідно з Графіком погашення кредиту, строк повернення кредиту до 31.12.2009.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008, якими сторони вносили зміни та доповнення до вказаного кредитного договору, зокрема, змінювали розмір кредитних коштів, граничну дату повернення кредиту, розмір процентної ставки.

Зокрема, 29.06.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (позичальник за договором) укладено додаткову угоду до договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008, відповідно до умов якої сторони вирішили змінити умови договору та викласти його в іншій редакції.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору в редакції додаткової угоди від 29.06.2009 банк надає позичальнику кредит в сумі 122 000 000 грн 00 коп., а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти 28.07.2010 включно, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків згідно з пунктом 3.1. даної угоди.

У відповідності до пункту 2.2 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 29.06.2009 позичальник зобов'язується повернути кредит банку згідно з Графіком погашення кредиту, строк повернення кредиту до 28.06.2010 включно, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок.

Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди від 29.06.2009 сторони погодили, що банк нараховує, а позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними коштами окремо по кожному - траншу, виходячи з таких процентних ставок: а) по кредиту в Національній валюті України - гривні, який обліковується на рахунку № 25 03, МФО 300131 - 20% річних за період з дня видачі до строю, вказаного в пункті 2.2, цього договору; - по кредиту в Національній валюті України - гривні, який враховується на рахунку № 25 04, МФО 300131 - 15% річних за період з дня видачі до строку, зазначеного в пункті 2.2, цього договору; по кредиту в доларах США - 12,5% річних за користування траншем в період з дня видачі до строку, зазначеного в пункті 2.2 цього договору; б) у разі порушення позичальником термінів погашення згідно з графіком погашення кредиту, встановленого в пункті 2.2 цього договору:

по кредиту в Національній валюті України - гривні 40% річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання по кредиту відповідно до вищевказаного графіку, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основний) заборгованості; по кредиту в доларах США - 25% річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання по кредиту відповідно до вищевказаного графіку, за період часу з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості; в) - по кредиту в Національній валюті України - гривні - 40% річних за період з 29.06.2010 до дня фактичного погашення позичкової заборгованості; по кредиту в доларах США - 28% річних за період з 29.06.2010 до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

07.08.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (позичальник за договором) укладено додаткову угоду до договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008, відповідно до умов якої сторони вирішили змінити пункт 1.1 договору та викласти його в іншій редакції: "банк надає позичальнику кредит в сумі 121 907 905 грн 00 коп., а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти 28.07.2010 включно, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків згідно з пунктом 3.1. даної угоди."

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (позичальник), що випливає з кредитного договору № 1208м-08 від 26.12.2008 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (боржник за договором) та Приватним акціонерним товариством "Росава" (поручительза договором) укладено договір поруки № 87 від 10.08.2009, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 1280 м-08 від 26.12.2008 (далі - кредитний договір), укладеного між кредитором і боржником, щодо надання боржника кредиту в розмірі 121 907 905 грн 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, відповідно до пункту 3.1 кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки поручитель свідчить, що він ознайомлений кредитним договором і згоден є його умовами.

Згідно з пунктом 2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, в тому числі за основним боргом, оплаті щомісячних і/або щоквартальних відсотків і підвищених відсотків, комісійної винагороди, оплати неустойки по основному боргу і відсоткам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

У відповідності до пункту 2.3. договору поруки у разі непогашення боржником заборгованості за кредитним договором протягом 1-го банківського дня з моменту настання терміну сплати відсотків, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених кредитним договором, у кредитор настає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі від поручителя.

У разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором в зазначені у договорі строки, поручитель зобов'язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмового або телетрансміссіонного) про невиконання боржником прийнятих на себе зобов'язань сплатити необхідну кредитором грошову суму, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким способом, вказаним кредитором (пункт 3.1. договору поруки).

Відповідно до пункту 4.4. договору поруки внесення змін і доповнень до кредитного договору, в наслідків якого збільшується об'єм відповідальності поручителя, не допускається без погодження з поручителем.

Положеннями розділу 5 договору поруки сторони погодили, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання терміну виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явив вимоги до поручителя. Порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поруки.

Згідно з нормами статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, і кредитором боржника.

Позивач стверджує, що зобов'язання за договором поруки № 87 від 10.08.2009 припинилися, з огляду на те, що в порушення умов договору поруки та норм чинного законодавства України, сторони кредитного договору № 1280 м-08 від 26.12.2008 без згоди на те поручителя, збільшили обсяг відповідальності позивача, шляхом укладання додаткових договорів щодо збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом та строку повернення кредитних коштів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до норм статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (частина 1).

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем (частина 2).

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (частина 3).

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина 3).

Тобто, закон пов'язує припинення договору поруки, на підставі частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, зі зміною основного зобов'язання за відсутності на це згоди поручителя та зумовленим такою зміною збільшенням обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016, № 6-3176цс15.

Статтею 11128 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки чи строку повернення кредиту навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Судом встановлено, що при укладенні додаткових угод до кредитного договору сторонами кредитного договору без згоди на те поручителя було збільшено обсяг його відповідальності за договором, оскільки додатковою угодою від 12.01.2010 змінено граничну дату повернення кредиту до 28.10.2011, додатковою угодою від 28.10.2011 змінено граничну дату повернення кредиту до 27.10.2013 та додатковою угодою від 25.10.2013 змінено граничну дату повернення кредиту до 27.10.2015, що є відстрочення виконання боржником зобов'язань з повернення кредитних коштів, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами.

Під час судового розгляду справи було досліджено матеріали кредитної справи за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008, що стосуються укладення, зміни договору поруки від 10.08.2009 №87, надані ни вимогу ухвали суду відповідачем. В досліджуваних документах відсутні належні докази отримання згоди поручителя на збільшення обсягу відповідальності останнього за кредитним договором № 1280 м-08 від 26.12.2008.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що порука, яка виникла на підставі укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" та Приватним акціонерним товариством "Росава" договору поруки № 87 від 10.08.2009, є припиненою, у зв'язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Росава" про визнання поруки за договором поруки № 87 від 10.08.2009 припиненою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати такою, що припинена поруку за договором поруки № 87 від 10.08.2009, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856), Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" (39612, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Леонова, буд. 1, ідентифікаційний код 31847843) та Приватним акціонерним товариством "Росава" (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91, ідентифікаційний код 30253385).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Приватного акціонерного товариства "Росава" (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 91, ідентифікаційний код 30253385) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 05.12.2016.

Суддя Н.Б. Плотницька