ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 листопада 2016 р. Справа № 902/741/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Ладижинської міської ради Вінницької області, (24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. П. Кравчика, 4)

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення грошових коштів 17 969,40 грн.

за участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

представники сторін:

позивача: Малофєєва О.В. - довіреність № 4491 від 19.09.16;

відповідач: не з'явився;

ВСТАНОВИВ :

Ладижинська міська рада Вінницької області звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення до місцевого бюджету коштів в сумі 17 969,40 грн, що є завищеною вартістю виконаних робіт згідно договору № 19 від 05.06.2013р.

Позов обґрунтований тим, що Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради за період з 01.07.2013р. по 01.12.2015р., в ході якої виявлено факт завищення вартості підрядних робіт, згідно договору підряду на капітальний ремонт сходів та парапетів Ладижинської міської ради №19 від 05.06.2013р., укладеного між Ладижинською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, на загальну суму 17969,40 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2016р. за вказаним позовом суддею ОСОБА_2 порушено провадження у справі №902/741/16 та призначено справу до розгляду на 20.09.2016р.

Ухвалою суду від 20.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 18.10.2016р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04.10.2016р., у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/741/16, за результатами якого її передано на розгляд судді Колбасову Ф.Ф.

Ухвалою суду від 05.10.2016р. справу прийнято до свого провадження суддею Колбасовим Ф.Ф. та призначено до розгляду на 18.10.2016р.

18.10.2016р. до суду відповідачем подано відзив на позов, яким останній проти позову заперечив, мотивуючи тим, що взяті на себе зобов'язання по договору підряду №19 від 05.06.2013р. відповідач виконав вчасно і в повному обсязі. Також відповідач вказує, що позовна заява не містить жодної вказівки на норму права, яку порушив відповідач виконуючи умови договору, позивачем не наведено суті порушеного або оспорюваного права, чи охоронюваного законом інтересу, яке відбулось в результаті невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору та не надано доказів вини відповідача.

Окрім того, 18.10.2016р. відповідачем до суду подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог Ладижинської міської ради Вінницької області з огляду на пропуск строку давності для звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.10.2016р. розгляд справи відкладено на 08.11.2016р. у зв'язку з необхідністю витребування додаткових документів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 08.11.2016р. відповідача, ухвалою суду від 08.11.2016р. розгляд справи відкладено на 29.11.2016р.

В судовому засіданні 29.11.2016р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Хоча про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином - ухвалою суду від 08.11.2016р., яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією і факт отримання якої останнім підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 961.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому рахунку і щодо відкладення розгляду справи чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

05.06.2013р. між Ладижинською міською радою Вінницької області (за договором- замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором -підрядник) укладено договір підряду на капітальний ремонт сходів та парапетів Ладижинської міської ради № 19, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання будівельних робіт з капітального ремонту сходів та парапетів Ладижинської міської ради.

До договору підряду сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 27.12.2013р., №2 від 10.11.2014р., №3 від 10.11.2014р., № 4 від 29.12.2014р.

У договорі від 05.06.2013р. № 19 з урахуванням додаткових угод до нього сторони визначили обсяги, терміни виконання, вартість, фінансування, умови приймання-передачі виконаних робіт, умови розрахунків, відповідальність за порушення зобов'язання та строк його дії.

Відповідно до п. 10.1 договору приймання-передача робіт (об'єкта) проводиться у порядку встановленому чинним законодавством. Після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об'єкта), замовник зобов'язаний підписати акт здачі-приймання виконаних робіт, або вмотивовану відмову від прийнятих робіт відповідного дефектного акту. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, які виникли з вини підрядника, повинні бути усунуті підрядником протягом 5 днів.

На виконання умов договору фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 виконано, а замовником прийнято без зауважень підрядні роботи з капітального ремонту сходів та парапетів Ладижинської міської ради, що підтверджується підписаними і скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013р. № 1, за серпень 2013р. №1, за вересень 2013р. №1/3, за жовтень 2013р. №1/4, за жовтень 2013р. № 1/5, за листопад 2014р. № 1, довідками про вартість виконаних будівельних робіт, відомостями витрачених ресурсів витрат підрядника.

Як стверджує позивач, прийняті за вищезазначеними актами роботи ним оплачені, в підтвердження останнього до матеріалів справи надано копії платіжних доручень.

В період з 10.12.2015р. по 03.03.2016р. Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області (надалі - ДФІ) проведено перевірку фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради за період з 01.07.2013р. по 01.12.2015р.

При проведенні ДФІ перевірки фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради та зустрічної звірки з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків виконавчого комітету Ладижинської міської ради та приватного підприємця ОСОБА_1 встановлено факт завищення вартості підрядних робіт, згідно договору підряду на капітальний ремонт сходів та парапетів Ладижинської міської ради №19 від 05.06.2013р., укладеного між Ладижинською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, на загальну суму 17969,40 грн.

За результатами проведеної перевірки було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 08-13/3 від 12.03.2016р. та довідку зустрічної звірки від 11.01.2016р. № 08-13/23, в яких зазначено, що ПП ОСОБА_1 завищено вартість підрядних робіт на загальну суму 17969,40 грн, а саме: під час проведення зустрічної звірки встановлено, що до відомостей ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року №1 та за вересень 2013 року №1/3 включено перевезення збірного залізобетону довжиною від 3 до 6,6 м транспортом загального призначення на відстань 200 км та перевезення плиточних матеріалів для облицювання стін та підлог масою 1 кв. м. більше 30 кг транспортом загального призначення на відстань 300 км, при тому, що Додатком 15 Правилами №174 визначено відстань перевезення для міської місцевості 30 км. Таким чином, до підсумкової відомості ресурсів до акта приймання виконаній будівельних робіт за вересень 2013 року №1/3 включено перевезення плиточних матеріалів для облицювання стін та підлог масою 1 кв. м. більше 30 кг транспортом загального призначення на відстань 300 км із завищенням на суму 12499,20 грн. ((578,67/300)*30=57,87) (57,87*24=1388,88) (13888,08-1388,88=12499,20). Також, до підсумкової відомості ресурсів до акта приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року №1 включено перевезення збірного залізобетону довжиною від 3 до 6,6 м транспортом загального призначення на відстань 200 км із завищенням на суму 4600,20 грн. ((264/200*30=39,6) (39,60*20,5=811,80) (5412,0-811,80=4600,20). Також в акті зазначено, що проведеним аналізом розрахунків загальновиробничих витрат до актів приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року №1 за серпень 2013 року №1 та вересень 2013 року №1/3 по капітальному ремонту сходів та парапетів ради по АДРЕСА_2 встановлено включення до останніх додаткових коштів II блоку, що пов'язані з оплатою непрацездатності і витратами, зумовленими похованнями в загальній сумі 870,0 грн, проте підтверджуючих документів щодо понесених витрат ПП ОСОБА_1 до зустрічної звірки не надано.

За результатами даної перевірки Державна фінансова інспекція України направила на адресу Ладижинської міської ради вимогу № 02-08-25-15/1734 від 05.04.2016р. про усунення виявлених порушень.

На виконання вимоги Державна фінансова інспекція України щодо повернення до місцевого бюджету сплаченої вартості робіт по капітальному ремонту сходів та парапетів Ладижинської міської ради в сумі 17969,4 грн відповідач направив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 листа № 2-21-2428 від 15.04.2016р. з вимогою відшкодувати втрати у найкоротший термін. Однак відповідачем вимога залишена без задоволення.

Вищевикладене стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 827 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд погодили його істотні умови, визначили об'єм, організацію виконання робіт та їх вартість.

Ладижинська міська рада Вінницької області прийняла роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт без зауважень щодо обсягу, якості та вартості виконаних відповідачем робіт, тобто, не заявила про виявлення відступів у роботі та оплатила вартість виконаних відповідачем робіт.

Як уже зазначалося, заявлену вимогу про стягнення коштів у сумі 17969,40 грн, що є завищеною вартістю виконаних робіт, позивач мотивував посиланням лише на акт ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 08-13/3 від 12.03.2016р. складений Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області.

В даному випадку, між сторонами укладений договір підряду, а кошти які позивач просить стягнути з відповідача отримані останнім як оплата належно виконаних за договором робіт, кошти набуті за наявності правової підстави.

Разом з тим, акт ревізії не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору, тобто, відсутні правові підстави, передбачені ст. ст. 22, 611, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України для відшкодування збитків через відсутність елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду).

Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти (наявності між сторонами договірних відносин), оскільки відповідно до ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються, з огляду на що, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, вказаний акт не може обмежувати права і обов'язки сторін з приводу виконання зобов'язань за укладеним між ними договором та впливати на умови цього договору і змінювати його, у тому числі щодо обсягів та вартості виконаних робіт.

А відтак акт ревізії не може бути прийнятий до уваги, оскільки він не є беззаперечним доказом, а встановлені Державноюфінансовою інспекцією при проведенні контрольних заходів факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, визначеними чинним ГПК України, тобто сам лише акт ревізії не звільняє сторону від процесуального обов'язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїх постановах від 05.07.2016р. у справі №914/1655/15, від 24 березня 2016 року у справі № 920/1550/15, від 04.03.2015р. у справі № 904/5477/14.

В порушення приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України позивач не довів обставин справи стосовно завищення відповідачем вартості виконаних робіт, або належних доказів невиконання відповідачем робіт в обсягах, погоджених сторонами під часу укладання цього договору .

Стосовно доводів відповідача про пропущення позивачем строків позовної давності необхідно зауважити наступне.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами п. 4.1 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року за № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач дізнався про порушення свого права лише після проведеної Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради, за наслідками якої і складено акт ревізії від 12.03.2016 № 08-13/3, суд вважає, що строк позовної давності повинен відраховуватись саме з дати складання вказаного акту, а тому він не є пропущеним.

Разом з тим, пунктом 2.2 зазначеної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України передбачено, що за змістом частини першої ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Беручи до уваги викладене вище, оцінюючи встановлені обставини справи та приписи законодавства в сукупності, суд, з огляду на те, що сторони при укладенні договору узгодили обсяг і зміст робіт, договірну ціну; відсутність підтвердження тієї обставини, що підрядник при виконанні договору відступив від умов та допустив інші порушення договору підряду; враховуючи прийняття робіт замовником, з урахуванням вимог ч.2 ст. 853 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги із доводами, які обґрунтовують їх, не можуть слугувати підставою для його задоволення.

В зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову, з наведених вище мотивів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на позивача.

29.11.2016 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 115 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

2. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 05 грудня 2016 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (АДРЕСА_1).