ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р.Справа № 922/3183/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Админ-Центр", м. Мерефа
про розірвання договору оренди, стягнення коштів в розмірі 167 365, 93 грн. та виселення
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 довіреність №229 від 12.01.2016;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Админ-Центр", в якій, у зв'язку із суттєвим порушенням відповідачем умов Договору оренди та Закону України "Про оренду державного та комунального майна", просить суд:

- розірвати Договір оренди №746 від 24 грудня 2013 року;

- стягнути з ТОВ "Админ-Центр" заборгованість по орендній платі станом на 03.03.2016 року в розмірі 123 209,45 грн. та пеню в розмірі 44 156,48 грн.;

- виселити ТОВ "Админ-Центр" з нежитлових приміщень підвальної частини №Іа, ІІІ, VІІІ, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв.м. в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. "А-5" та передати вказані приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/3183/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався для надання сторонам можливості надати пояснення та докази вобґрунтування своєї правової позиції.

22 листопада 2016 року представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надав до суду письмові пояснення з додатковими доказами для їх долучення до матеріалів справи (вх. № 39785).

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 22.11.2016 року, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, витребуваних судом документів та відзив на позовну заяву не надав. До суду повернулись ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, які були направлені на адресу відповідача згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду справи, із довідкою пошти "за закінченням терміну зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Админ-Центр", належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

24 грудня 2013 року між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Админ-Центр" (Орендар) був укладений Договір оренди №746, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення підвальної частини №Іа, ІІІ, VIII, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв.м. в житловому будинку (технічний паспорт КП "Харківське міске бюро технічної інвентаризації" інвентарний №59211 від 07.02.2013р.), далі "Майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. "А-5" та відображається на балансі КП "Жилкомсервіс".

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах селища, села, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями. 04.07.2007р. рішенням 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради затверджено Статут територіальної громади м. Харкова, в якому зазначено, що територіальна громада є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень.

Відповідно до Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, управління є виконавчим органом міської ради, підзвітне і підконтрольне Харківській міській раді, підпорядковане міському голові, виконавчому комітету і Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Метою діяльності Управління є збереження та примноження власності територіальної громади м. Харкова, створення умов для ефективного її використання.

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 24.12.2013 № 746 (далі-Договір) нежитлові приміщення підвальної частини № Іа, ІІІ, VIII, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв. м. в житловому будинку, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. «А-5» передані у користування ТОВ «Админ-Центр».

Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійнї облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Пунктом 3.11 договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу з орендної плати.

Позивач у позові зазначив, що відповідач вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 03.03.2016 р. утворилась заборгованість з орендної плати в розмірі 123209,45 грн. та пеня в розмірі 44156,48 грн.

На підтвердження існування заборгованості з орендної плати позивач надав розрахунок суми боргу за договором станом на 03.03.2016 р. та відомість нарахувань та оплат по договору №746 від 24.12.2013 р.

При цьому відповідач про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та контррозрахунку до суду не подав.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем у період з 01.12.2013 р. по 31.03.2016 р. утворилась заборгованість з орендної плати за договором оренди №746 від 24.12.2013 р. в розмірі 123209,45 грн., яка залишається не погашеною.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором в розмірі 123209,45 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 44156,48 грн., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За умовами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як зазначено у п. 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

У даному випадку пунктом 7.3 договору передбачено, що що у разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов'язаня повинно бути виконано.

Таким чином, за результатами здійсненого судом розрахунку пені (з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України), суд вважає позовні вимоги про стягнення пені такими, що підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач також просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення №746 від 24.12.2013 р., а також виселити відповідача з нежитлових приміщень підвальної частини № Іа, ІІІ, VIII, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв. м. в житловому будинку, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. «А-5» .

Проаналізувавши дані позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про оренду державного і комунального майна виконання зобов'язання є істотною умовою договору оренди.

Згідно з ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В обґрунтування вимог про розірвання договору оренди позивач посилається на порушення відповідачем умов пунктів 7.2., 4.10., 4.12. договору оренди.

Так, згідно з пунктом 7.2 договору оренди передбачено, що орендодавець має право вимагати розірвання договору у разі внесення орендарем 3-х орендних платежів не в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.10. договору орендар зобов'язаний здійснити в термін не більше шести місяців з дати підписання акту приймання-передачі укладання договорів на отримання комунальних послуг (газо-, водо- тепло постачання, послуги водовідведення та електрифікації), договорів на оплату експлуатаційних витрат і а договору на пропорційну частину відшкодувань на утримання прилеглої до будівлі території у термін, визначений відповідними розпорядчими документами обслуговуючих підприємств.

Згідно з п. 4.12. договору орендар зобов'язаний за необхідністю узгодити призначення приміщення з органами пожежної безпеки та санітарно-епідеміологічною службою за місцем знаходження об'єкта оренди у термін, визначений відповідними розпорядчими документами цих організацій, та надати копії вищезазначених дозволів орендодавцю протягом десяти днів з дати отримання дозволів.

Позивач надіслав відповідачеві лист від 16.02.2016 р. за вих. №1745 в порядку ст. 188 ГК України про намір розірвати договір оренди нежитлового приміщення №746 від 24.12.2013 р. через невиконання відповідачем істотних умов договору. У даному листі позивач також просив відповідача протягом 20-ти днів від дати одержання листа сплатити заборгованість з орендної плати та пеню, а також звільнити та передати представнику позивача по акту приймання-передачі орендоване майно. Крім того, у листі позивач повідомив відповідача про те, що у випадку незадоволення даного листа або неотримання позивачем відповіді у встановлений ст. 188 ГК України термін позивач буде змушений звернутися до господарського суду Харківської області з позовною заявою про розірвання договору оренди, стягнення боргу та виселення з віднесенням на рахунок відповідача судових витрат .

Проте відповідач відповіді на даний лист не надав, заборгованість та пеню не сплатив, орендоване майно позивачеві не повернув.

В п. 10.3. договору оренди передбачено, що за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено договором.

У п. 4.14. договору оренди встановлено, що у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Як вказує позивач, та що не спростовано відповідачем, на теперішній час нежитлові приміщення підвальної частини № Іа, ІІІ, VIII, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв. м. в житловому будинку, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. «А-5» , відповідачем не звільнено та позивачеві не передано, що тягне за собою неможливість власника розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Враховуючи вищевикладені положення закону, умови договору оренди, встановлений судом факт невиконання відповідачем істотної умови договору оренди з оплати орендної плати у передбачений договором строк, суд вважає позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №746 від 24.12.2013 р. та про виселення відповідача з нежитлових приміщень підвальної частини № Іа, ІІІ, VIII, ІХ, Х, ХІ, ХІІ загальною площею 256,5 кв. м. в житловому будинку, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. «А-5» та про передачу їх позивачеві правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд, керуючись ч. 2 ст. 49 ГПК України, покладає судовий збір в повному обсязі (в розмірі 5266,49 грн.) на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 525, 526, 530, 549, 610-612, 651, 653, 759, 782, 783, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 188, 193, 232, 283, 284, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 10, 18, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 1, 4-3, 12, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Админ-Центр» (, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Червоноармійська, 24) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, , р/р 2208 ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) заборгованість по орендній платі за договором оренди № 746 від 24.12.2013р. у сумі 123209,45 грн.; заборгованість по пені у сумі 44156,48 грн. на р/р 2208.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 24.12.2013 № 746, укладений між між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Админ-Центр» ().

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Админ-Центр» () нежитлові приміщення підвальної частини № Іа, III, VIII, IX, X, XI, XII загальною площею 256,5 кв. м. в житловому будинку, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Рибалка, 4, літ. «А-5» та передати їх Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Админ-Центр» (, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Червоноармійська, 24) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, , р/р 2208 ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) судовий збір в розмірі 5266,49 грн. на рахунок - 3770.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_2