ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 р. Справа № 909/873/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна"

вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400

до відповідача: Приватного підприємства "Роса-ІФ"

вул. Є. Коновальця, буд. 136/б, кв. 232, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі про стягнення заборгованості з орендних платежів в сумі 88 341,56 грн., з яких: 71 185,00 грн - основна сума заборгованості з орендних платежів, 1119,16 грн - три відсотки річних, 1956,04 грн - інфляційних збитків та 14 081,36 грн - пені.

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" до Приватного підприємства "Роса-ІФ" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 89 620,14 грн, з яких: 71 185,00 грн - основна сума заборгованості з орендних платежів, 12 15,86 грн - три відсотки річних, 1956,04 грн - інфляційних збитків, 15 263,24 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.10.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 25.10.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.10.2016 р. розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 08.11.2016 р.

До суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просили суд стягнути з відповідача на користь позивача основну суму заборгованості з орендних платежів в сумі 88 341,56 грн., з яких: 71 185,00грн - основна сума заборгованості з орендних платежів, 1119,16 грн - три відсотки річних, 1956,04 грн - інфляційних збитків та 14 081,36 грн - пені (вих. № 3712 від 31.11.2016 р.; вх. № 11270/16 від 07.11.2016 р.).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2016 р. заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду та відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 24.11.2016 р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2016 р. його явка не визнавалась обов'язковою. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди в частині орендної плати. За невнесення орендної плати у строки передбачені договором оренди позивачем нараховано відповідачу 3% річних, інфляційні збитки та пеню.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату й час розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення отриманого відповідачем 17.11.2016 р.

За таких обставин, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

02.11.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (далі - Орендодавець) та Приватним підприємством "Роса-ІФ" (далі - Орендар) укладено Договір оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 (далі - Договір), відповідно до якого Орендар (відповідач) отримав у тимчасове платне користування (оренду) будівельну опалубку Peri (далі - Обладнання), (п. 1.1. Договору).

На виконання пункту 2.1. Договору, предмет оренди на підставі Акту приймання-передачі Обладнання в оренду № 6793 переданий відповідачу і прийнятий останнім 05.11.2015 р.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що строк оренди за цим Договором встановлюється з 02.11.2015 р. по 30.04.2016 р.

Згідно до п. 4.1.1. Договору, загальний розмір орендної плати за період, визначений абзацом другим даного Договору складає 136 800 грн (сто тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ-20% - 22 800 грн, та є безумовним розміром орендної плати за даним Договором.

Орендна плата сплачується Орендарем протягом 26 (двадцяти шести) календарних днів з моменту закінчення оплачуваного (за який нараховується орендна плата) місяця (п. 4.1.5. Договору).

Відповідно до п. 8.3. Договору, у випадку неповернення у встановлений строк Обладнання, Орендар сплачує (відшкодовує) Орендодавцю вартість такого Обладнання, згідно із цінами, вказаними в актах прийому-передачі з нарахуванням податку на додану вартість (відповідно до чинного законодавства). Підставою для відшкодування Орендарем вартості неповернутого обладнання є фактичні дані актів прийому-передачі обладнання в оренду і повернення з оренди.

За час дії Договору надано послуг з оренди обладнання на загальну суму 136 800,00 грн , що підтверджується Актами приймання-передачі робіт № 30003779 від 30.11.2015 р., № 30003987 від 31.12.2015 р., № 30004152 від 31.01.2016 р.; № 30004292 від 29.02.2016 р., № 30004467 від 31.03.2016 р., № 30004614 від 30.04.2016 р.

Відповідач належним чином не виконав зобов'язання за Договором. Заборгованість частково сплачена на суму 65 615,00 грн, що підтверджується банківськими виписками станом на 04.11.2015 р., 16.03.2016 р., 07.06.2016 р. та 07.07.2016 р. Заборгованість відповідача перед позивачем з орендних платежів становить 71 185,00 грн. Розрахунок заборгованості міститься в матеріалах справи. Матеріали справи не місять доказів сплати решти суми заборгованості.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими частково виходячи з наступного.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості з орендних платежів в сумі 71 185,00 грн.

Стосовно вимог про стягнення пені, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 546, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 230-232 ГК України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у формі пені, яка сплачується боржником у разі порушення зобов'язання.

Умовами Договору, зокрема, пунктом 8.1. визначено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати та/або сплати вартості обладнання під час його продажу, Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

При перевірці розміру нарахованої позивачем суми пені у відповідності до положень ч. 6 ст. 232 ГК України судом обраховано інший розмір пені, тому вимога позивача про стягнення пені в сумі 14 081,36 грн є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню в сумі 10 627,99 грн. В частині стягнення пені в сумі 3453,37 грн слід відмовити.

Стосовно вимог про стягнення 3% річних та інфляційних збитків, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних збитків, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1119,16 грн та інфляційних збитків в сумі 1956,04 грн є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 905,79 грн 3% річних та 1670,4 грн інфляційних збитків. В частинах стягнення 3% річних в сумі 213,37 грн та 285,64 грн інфляційних збитків слід відмовити.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230-232, 283, 286 Господарського кодексу України та керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" до Приватного підприємства "Роса-ІФ" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі про стягнення заборгованості з орендних платежів в сумі 88 341,56 грн., з яких: 71 185,00 грн - основна сума заборгованості з орендних платежів, 1 119,16 грн - три відсотки річних, 1 956,04 грн - інфляційних збитків та 14 081,36 грн - пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Роса-ІФ" (вул. Є. Коновальця, буд. 136/б, кв. 232, м. Івано-Франківськ, 76018; , п/р 6086 в ПАТ "Креді ОСОБА_1", м. Київ, МФО 300614) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400; , р/р 2500 в ПАТ "Укрсиббанк", м. Київ, МФО 351005) заборгованості з орендної плати в сумі 84 389,18 грн, з яких 71 185,00 грн (сімдесят одна тисяча сто вісімдесят п'ять гривень 00 копійок) - основної суми заборгованості з орендних платежів, 905,79 грн (дев'ятсот п'ять гривень 79 копійок) - три відсотки річних, 1670,40 грн (одна тисяча шістсот сімдесят гривень 40 копійок) - інфляційних збитків, 10 627,99 грн (десять тисяч шістсот двадцять сім гривень 99 копійок) - пені та 1297,57 грн (одна тисяча двісті дев'яносто сім гривень 57 копійок) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частинах стягнення 213,37 грн (двісті тринадцять гривень 37 копійок) - три відсотки річних, 285,64 грн (двісті вісімдесят п'ять гривень 64 копійок) - інфляційних збитків та 3453,37 грн (три тисячі чотириста п'ятдесят три гривні 37 копійок) - пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

Суддя М. А. Шіляк