РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа №910/19215/16

За позовом: державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект"

до: державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про: стягнення 86 993,38 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Власенко О.М. - представник за довіреністю

Від відповідача: Сидоренко Д.О. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" до державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 86 993,38 грн., з яких 43 954,96 грн - сума основного боргу, 39 187,24 грн - інфляційні втрати, 3 851,18 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2016 року порушено провадження у справі №910/19215/16.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті проектних робіт за Договором №30-68 від 22.01.2013 року.

Відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні 17.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2013 року між Державним підприємством «Керченський морський торговельний порт» (замовник) та державним підприємством «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту «Чорноморндіпроект» (виконавець) укладено Договір №30-68 від 22.01.2013 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання проектної роботи «ДП «Керченський морський торговельний порт» Коригування паспортів підхідного каналу та акваторії порту».

Згідно з п.2.1. Договору вартість робіт складає 62 792,80 грн з ПДВ.

Відповідно до п.2.2. Договору замовник проводить оплату робіт виконавцю дома платежами: аванс і остаточний розрахунок.

Згідно з п.2.3. Договору замовник протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами цього Договору зобов'язався перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця повну суму авансу 18837,84 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.2.4.Договору остаточний розрахунок за цим договором проводиться протягом 10 днів після прийняття роботи за актом здачі-приймання робіт замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку (враховуючі п.4.3. Договору).

Згідно з п.4.3.Договору при не отриманні виконавцем оформленого акту здачі-приймання чи письмової мотивованої відмови від приймання роботи в термін, установлений п.4.2. Договору, з урахуванням додаткового часу на пересилання поштою робота вважається прийнятою і підлягає оплаті замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку.

У зв'язку з реорганізацією ДП «Керченський морський торговельний порт» шляхом виділу стратегічних об'єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов'язків стосовно них відповідно до розподільчого балансу від 13.06.2013 року та акту приймання-передачі від 13.06.2013 року та утворення внаслідок виділу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 року № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 року № 163, а також переходом прав та зобов'язань за договором № 30-68 від 4 січня 2013р. до правонаступника - державного підприємства «Адміністрація морських портів України», сторонами договору внесено відповідні зміни в Договір № 30-68 від 4 січня 2013р., про що укладено Додаткову угоду №1 від 13.06.2013 року.

Судом встановлено, що згідно акту здачі-приймання від 19.04.2013 року, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим їх печатками, виконавцем надано, а замовником прийнято роботи на загальну суму 62 792,80 грн з ПДВ.

Враховуючи передоплату в розмірі 18 837,84 грн, замовник зобов'язаний оплатити виконавцю за виконані роботи суму в розмірі 43 954,96 грн з ПДВ.

19.04.2013 року замовником виставлено рахунок №СФ-0000737 від 19.04.2013 року на суму 43 954,96 грн вартості виконаних робіт.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те, що акт здачі-приймання від 19.04.2013 року підписано сторонами 19.04.2013 року, відповідач мав оплатити виконані роботи у відповідності п.2.4.Договору в строк до 30.04.2013 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду доказів оплати заборгованості за Договором, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 43 954,96 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 39 187,24 грн за період з жовтня 2013 року по серпень 2016 року та 3 % річних в розмірі 3851,18 грн за період з 14.10.2013 року по 14.09.2016 року.

Відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу трирічної позовної давності до вимог позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами п. 5 статті 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що відповідач мав оплатити товар в термін до 30.04.2013 року, в зв'язку з чим строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за поставлений товар спливає 30.04.2016 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 15.10.2016 року, що вбачається зі штампу органу поштового зв'язку, який міститься на конверті, в якому позивачем направлено дану позовну заяву до Господарського суду міста Києва.

За таких обставин позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за Договором, в зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 43 954,96 грн - суми основного боргу.

Вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 39 187,24 грн та 3 % річних в розмірі 3 851,18 грн задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог про стягнення 43 954,96 грн - суми основного боргу, в задоволенні яких судом відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено: 23.11.2016р.

Суддя Л.М. Шкурдова