РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2016Справа №910/17393/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій"

До Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк"

треті особи 1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова

Світлана Володимирівна

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Експо Веб"

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі"

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"

6. Публічне акціонерне товариство "Банк професійного фінансування"

7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен фінанс"

8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Веб"

9. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марину Анатоліївну

про визнання договору недійсним

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Фрідман Д.А. - паспорт

від відповідача: не з'явився

від третьої особи1: не з'явився

від третьої особи2: не з'явився

від третьої особи3: Яцько Р.М. , довіреність № б/н від 12.05.2016р.

від третьої особи4: не з'явився

від третьої особи5: Попова М.В., довіреність № б/н від 21.10.2016р.

від третьої особи6: не з'явився

від третьої особи7: не з'явився

від третьої особи8: не з'явився

від третьої особи9: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" (далі - відповідач); треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна (далі- третя особа1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" (далі - третя особа2) про визнання договору недійсним

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що договір про внесення змін № 2 від 18.09.2013р. до Договору іпотеки № 886/980/ЮО/І від 03.10.2012 укладено з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого він підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою суду від 22.09.2016р. порушено провадження у справі № 910/17393/16 та призначено розгляд на 03.10.2016 р.

03.10.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі.

03.10.2016р. представник позивача, в якому він підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення щодо мотивів та підстав залучення третіх осіб до участі у справі, заявив клопотання про витребування доказів по справі та надав суду письмові пояснення з приводу заявленого клопотання.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про причини відсутності суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

Суд задовольнив клопотання представника позивача та залучив до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Суд задовольнив клопотання представника позивача та витребувати у третьої особи1 матеріали нотаріальної справи про посвідчення Договору про внесення змін № 2 від 18.09.2013р. до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012р.

Суд відклав судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представників відповідача та третіх осіб на 17.10.2016р.

17.10.2016р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному та засідання перенесено на 31.10.2016р.

31.10.2016р. третя особа3 подала через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

31.10.2016р. третя особа5 подала через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

31.10.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи та докази відправки копії позовної заяви третім особам.

31.10.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі.

Представник третьої особи5 у судовому засіданні підтримав подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9 у судове засідання не з'явилися, про причини відсутності суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

Суд вирішив задовольнити клопотання представника позивача, представників третьої особи5, третьої особи3 та відкласти судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 31.10.2016 відкладено розгляд справи на 11.11.2016.

07.11.2016 відділом діловодства суду від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни отримано матеріали нотаріальної справи про посвідчення Договору про внесення змін № 2 від 18.09.2013р. до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012р.

11.11.2016 відділом діловодства суд від представника третьої особи 3 отримано заперечення на позов у справі №910/17393/16, відповідно до яких зазначив, що укладаючи Договір про внесення змін №2 Генеральний директор ПрАТ «ЛіЗИНГ ІТ» не виходив за межі наданих йому повноважень.

11.11.2016 відділом діловодства суду від представника третьої особи 6 отримано пояснення у справі, відповідно до яких зазначив, що на момент укладення договору генеральний директор товариства ОСОБА_7 діяв на підставі Статуту ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та чинного рішення позачергових загальних зборів акціонерів №67 від 26.09.2012, відповідно до якого керівнику позивача було надано згоду на підписання відповідного договору іпотеки.

В судове засідання 11.11.2016 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, надав суду письмові пояснення.

В судове засідання 11.11.2016 представник відповідача повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представники третіх осіб 1, 2, 4, 6, 7, 8, 9 у судове засідання не з'явилися, про причини відсутності суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 31.10.2016 не виконали.

В судове засідання 11.11.2016 представник третьої особи 5 з'явився, надав суду усні пояс

який укладено між Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (договір про внесення змін посвідчено за реєстровим № 8801).

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 11.11.2016, не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 22.09.2016. про порушення провадження у справі № 910/17393/16 та вимоги ухвали суду від 03.10.2016, вимог ухвали суду від 24.10.2016, вимог ухвали суду від 31.10.2016 не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення № 066, № 821, №897.

Зокрема, поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/17393/16 від 22.09.2016, від 03.10.2016 та від 24.10.201, від 31.10.2016 були направлені відповідачу за адресою 03141, м. Київ, вул.. Солом'янська, буд. 33 вказаною у позовній заяві.

Враховуючи наведене, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 наведеної постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні, судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 11.11.2016 без участі представника відповідача та третіх осіб 1,2,4,6,7,8,9, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.10.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі- відповідач, іпотекодержатель) та Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" (далі - позивач, іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки №886/980-ЮО/І, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною за № 13588 (надалі - договір)

Відповідно до п. 1.1 Договору, ним забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотеко держателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору №886/980-ЮО від 03.10.2012, укладеного між позичальником та іпотеко держателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, в тому числі щодо: повернення позичальником іпотеко держателю коштів у розмірі 2700 000,00 грн. до 02.10.2013 (включно); сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 28,0 % річних та комісій урозмірі, в порядку та строки визначені Кредитним договором.

Іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: нежилі приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №319) (в літ.А), загальною площею 289,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, реєстраційний номер майна: 37049723 (п.1.2 Договору)

Згідно п. 1.3 Договору, заставна вартість переданого в іпотеку нерухомого майна за домовленістю сторін становить 2699504,00 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 3.1.3 Договору іпотекодержатель має право на свій розсуд застосовувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі права власності згідно норм законодавства України предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

16.09.2013 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І, посвідчений Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03..10.2012 за реєстровим №13587, відповідно до якого сторони виклали п.1.1 Договору іпотеки в іншій редакції, а саме повернення позичальником іпотекодержателю коштів у розмірі 3 000 000, 00 грн. до 01.10.2014, та визначили розмір процентів за користування кредитом в розмірі 26, % річних.

18.09.2013 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін №2 до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І, посвідчений Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03..10.2012 за реєстровим №13587, відповідно до п. 1.3 якого заставна вартість переданого в іпотеку нерухомого майна за домовленістю сторін становить 3221167,00 грн.

26.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" та Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" укладено договір відступлення права вимоги №1/2014 року, а 12.09.2014 року договір про відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до яких Публічне акціонерне товариство "Банк професійного фінансування" став новим кредитором та іпотекодержателем за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, договором іпотеки та договором застави.

25.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, договором іпотеки та договором застави.

25.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія Інвест-Кредо" було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012.

26.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. було посвідчено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо", зареєстрований в реєстрі за №50.

Станом на 25.01.2016 борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012 склав 4215193,95 грн. третя особа 5набула права вимоги та 27.01.2016 передала через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. заяву - вимогу до позивача, зареєстровану в реєстрі за №88 про усунення порушень кредитного договору від 03.10.2012, погашення заборгованості в сумі 4215193,95 грн. та попередження про те, що у випадку не погашення боргу протягом 30 днів Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" буде реалізовуватись належне йому право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування одного зі способів звернення стягнення, передбаченого розділом 3.2 договору іпотеки.

Позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладення Договір про внесення змін №2 до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І, посвідчений Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03..10.2012 за реєстровим №13587, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» з огляду на відсутність на його думку повноважень у генерального директора Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" ОСОБА_7 на укладання від імені товариства Договору про внесення змін №2 до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І, відповідно до яких було змінено заставну вартість предмета іпотеки.

Оцінюючи подані докази та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч.3 - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, відповідно до ч.4 - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, відповідно до ч.5 - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За змістом п.2.9 Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним з моменту укладення Договору про внесення змін № 2 від 18.09.2013до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012, який укладено між Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" з підстав його невідповідності ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

В даному випадку спірні правовідносин між сторонами виникли на підставі Договору іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012 та додатків до нього, а тому вони підпадають під правове регулювання Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про іпотеку» Зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як встановлено судом, відповідно до п.7.1 статуту Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" органами управління товариства є: загальні збори акціонерів; наглядова рада; координаційна рада; дирекція; ревізійна комісія.

Згідно п.7.2 цього ж статуту загальні збори товариства є вищим органом товариства.

Пунктом 7.3 статуту позивача передбачено, що загальні збори акціонерів мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами акціонерів до компетенції дирекції товариства.

Відповідно до п.7.32 даного статуту до виключної компетенції Дирекції належить в т.ч. прийняття рішень про укладення правочинів (угод, договорів), що прямо не пов'язані з наданням товариством послуг з фінансового лізингу, на суму, до не перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Питання, що належать до виключної компетенції Дирекції не можуть бути передані на одноособовий розгляд Генерального директора.

Позивач зазначив, що оскільки за даними фінансової звітності ПрАТ «Лізинг ІТ» станом на 31.12.2012, вартість активів позивача складає 22 663 000,00 грн. То укладення Договору про внесення змін № 2, виходячи з вказаної в ньому нової заставної вартості приміщення в розмірі 3221167,00 грн., відноситься до компетенції Дирекції, але може бути вирішено і Загальними Зборами.

Як зазначалось сторонами відповідно до протоколу №67 Позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства „Лізинг інформаційних технологій" від 26.09.2012р., кворум зборів склав 100% та було вирішено наступні питання, а саме: про необхідність виступити майновим поручителем в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю „Лізинг ІТ-СПВ" за кредитом перед Публічним акціонерним товариством „Міський комерційний банк", питання про передачу в якості забезпечення нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень з №1 по №17 (групи приміщень №319), що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, які належать товариству на праві власності, та питання про надання повноважень генеральному директору позивача ОСОБА_7 на підписання відповідного договору іпотеки.

Протоколом №72 Позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства „Лізинг інформаційних технологій" від 09.09.2013р., кворум зборів склав 100% було вирішено наступні питання, а саме: про внесення змін до договору іпотеки №886/980-КЮ/І від 03.10.2012р., а саме, змінити процентну ставку за користування кредитом та змінити розмір кредитного ліміту та питання про надання повноважень генеральному директору позивача ОСОБА_7 на внесення зазначених змін до договору іпотеки.

Відповідно ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства.

Отже, оскільки вищим органом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій", позачерговими загальними зборами акціонерів було одноголосно вирішено питання про укладення договору іпотеки та договору №1 про внесення змін до договору іпотеки №886/980-КЮ/І від 03.10.2012р. ( Договір про внесення змін №1 відповідно до якого змінено процентну ставку за користування кредитом та змінено розмір кредитного ліміту) та питання про надання повноважень генеральному директору позивача ОСОБА_7 на вчинення таких дій, то відсутність рішення вищого органу позивача про надання повноважень директору позивача ОСОБА_7О, на підписання договору про внесення змін №2 до договору іпотеки №886/980-КЮ/І від 03.10.2012р., свідчить про перевищення повноважень генеральним директором позивача ОСОБА_7О, оскільки останній не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій".

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Таким чином, за результатами вирішення даного спору на відповідача покладається судовий збір в сумі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю .

2 Визнати недійсним з моменту укладення Договір про внесення змін №2 від 18.09.2013 до Договору іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» ( договір про внесення змін посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим№8801).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (03141. М. Київ, вул.. Солом'янська, буд. 33, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Лізин інформаційних технологій» ( 04205, м. Київ, пр.-т. Оболонський, буд. 28, ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

Суддя Мельник В.І.