ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" грудня 2016 р. № 903/877/16

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій"

до відповідача відділу майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради Волинської області

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1- приватний підприємець

від відповідача: н/з

від третьої осіби: ОСОБА_2, представник за довіреністю від 05.12.2016р.

Суть спору: позивач ПП Дячук ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача - відділу майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради Волинської області, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про визнання недійсним договору про тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу від 09.09.2011р. та застосування наслідків недійсності правочину, а саме зобов'язати Відділ майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради повернути кошти, які сплачено на їх користь позивачем, відповідно до договору в розмірі 42908грн. 79коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за тимчасове користування місцем розташування зовнішньої реклами позивач сплачує з 2011р. кошти, передбачені договором про тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу від 09.09.2011р., укладеним між відділом майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради Волинської області та ОСОБА_1, та за договором про тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами від 14.10.2011р., укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", що є неправомірним та не відповідає Постанові КМУ від 29.12.2003р. №2067 "Про затвердження типових правил розміщення зовнішньої реклами".

Представник відповідача у судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав клопотання (вх№014-54/11146/16 від 05.12.2016р.), в якому зазначив, що відділ майнових та земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради не є юридичною особою, що підтверджується рішенням Володимир- Волинської міської ради від 01.12.2015р. №2/6 "Про затвердження структури виконавчих органів Володимир- Волинської міської ради" та рішенням Володимир- Волинської міської ради від 01.12.2015р. №2/7 "Про затвердження Положень окремих виконавчих органів Володимир- Волинської міської ради" з додатком №5, що додаються.

Відповідно до ст.ст. 29, 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1995р. №280/97-ВР (зі змінами) до відання виконавчих органів міських рад належить , зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Просив розгляд справи проводити без участі представника відділу.

Представник третьої особи надав суду письмові пояснення по суті заявленого позову (вх.№01-54/11195/16 від 06.12.2016р.), в яких зазначив, що як вбачається з плану зовнішніх меж землекористування, що є додатком до Державного акту, огорожа (металевий парапет), яка розділяє суміжні земельні ділянки, знаходиться на під'їзних платформах в межах території, що використовується ПрАТ "ВОПАС". Тому, зважаючи на вказані обставини, 14.10.2011р. з приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди частини майна (№ В-5-2012), який чинний та виконується сторонами на даний час. Про укладення інших договорів ПрАТ "ВОПАС" нічого не відомо. Вважає, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Суд, розглянувши клопотання відділу майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради, заслухавши думку позивача, третьої особи, дійшов висновку про припинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В підпунктах 4.1, 4.2 та 4.2.5 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Як вбачається з наданого відповідачем пояснення та копій рішення Володимир- Волинської міської ради від 01.12.2015р. №2/6 "Про затвердження структури виконавчих органів Володимир- Волинської міської ради" та рішення Володимир- Волинської міської ради від 01.12.2015р. №2/7 "Про затвердження Положень окремих виконавчих органів Володимир- Волинської міської ради" з додатком №5, відповідач по справі не є юридичною особою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Оскільки, судом встановлено, що відповідач не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у справі, провадження у справі необхідно припинити на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Позивачем подано клопотання (вх.№ 01-59/205/16 від 06.12.2016р.), в якому останній просив повернути сплачений судовий збір в зв'язку з припиненням провадження у справі, ухвалу суду надіслати позивачу.

Оскільки провадження у справі припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст.80 ГПК України, відповідно до п. 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачений судовий збір повертається позивачу за його клопотанням.

Враховуючи зазначене та керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд,

ухвалив :

1. Припинити провадження у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до відділу майнових і земельних ресурсів виконавчого комітету Володимир- Волинської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину.

2. Управлінню державної казначейської служби України у місті Луцьку повернути приватному підприємцю ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) з державного бюджету міста Луцька судовий збір в сумі 2756грн., сплачений згідно квитанції № N1В9І42835 від 22.11.2016р., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, на підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Суддя О. Г. Слободян