КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" листопада 2016 р. Справа №5011-62/8853-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Харківської обласної ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року

у справі № 5011-62/8853-2012 (головуючий суддя -Смирнова Ю.М, судді: Отрош І.М., Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський"

до Харківської обласної ради

про стягнення 40063658,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Харківської обласної ради про застосування наслідків недійсності договору №11-К від 07.04.2008, укладеного між територіальними громадами сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради та Приватним підприємством "БЕРН-К", посвідченого 07.04.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №1816 та повернути сторони договору в первісний стан; стягнення грошових коштів у розмірі 35500000 грн, сплачених за цілісний майновий комплекс відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" - готель "Київський" на підставі договору №11-К від 07.04.2008 року купівлі-продажу цілісного майнового комплексу; стягнення вартості витрат, здійснених у зв'язку із проведенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" реконструкції цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" - готель "Київський" у розмірі 5063658,68 грн (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, поданої 15.08.2012 року).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Харківської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" суму коштів у розмірі 35500000,00 грн, сплачених на підставі договору №11-К від 07.04.2008 року, збитки у розмірі 4531200,00 грн та судовий збір у розмірі 63530,18 грн за подання позовної заяви та судовий збір у розмірі 36540, 00 грн за подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Харківська обласна рада звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 5011-62/8853-2012 та прийняти нове рішення.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання, в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року, яке мотивоване тим, що він в строк звернувся до суду з апеляційною скаргою, а саме 28.12.2015 року. Однак до цього часу, з невідомих причин, Київським апеляційним господарським судом ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження або про відмову у прийнятті до провадження обласній раді не направлено.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України: "Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу."

Повний текст рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 5011-62/8853-2012 складено та підписано 17.12.2015 року.

11.11.2016 року Харківська обласна рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 5011-62/8853-2012, про що свідчить відповідна відмітка поштового відділення на конверті, тобто з пропуском 11 місяців з дня підписання повного тексту оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до положення п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", "Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах)".

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як підставу, що стала причиною пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги у клопотанні про поновлення строку скаржником зазначено, що він в строк звернувся до суду з апеляційною скаргою, а саме 28.12.2015 року на адресу суду була направлена апеляційна скарга.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що опис вкладення на який посилається апелянт, як на доказ направлення апеляційної скарги 28.12.2015 року не містить номера оскаржуваної справи та інших ідентифікуючих ознак. Крім того, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів надходження на адресу суду апеляційної скарги у даній справі, що також підтверджується відсутністю відповідних відомостей в діловодстві господарського суду.

Тобто, скаржником в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не надано належних та допустимих доказів звернення до суду першої інстанції з відповідною апеляційною скаргою 28.12.2015 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що апелянт не скористався своїми правами та не звертався до суду з клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи в період з 28.12.2015 року по 11.11.2016 року для з'ясування даних обставин.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Тобто, апелянт не був позбавлений можливості бути обізнаним щодо надходження/ненадходження до суду першої інстанції апеляційної скарги та своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Інших доводів та доказів щодо наявності причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності, які б позбавляли скаржника можливості подати апеляційну скаргу у встановлений ч. 1 ст. 93 ГПК України строк, що могло б бути підставою для відновлення пропущеного процесуального строку відповідно до ст. 53 ГПК України, заявлене клопотання не містить, а тому, поважних підстав для відновлення пропущеного строку не вбачається та не встановлено судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відхилення заявленого клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України "Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відхилення клопотання про відновлення пропущеного строку та повернення апеляційної скарги Харківської обласної ради без розгляду на підставі п. 4, ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку з пропуском встановленого строку для подання апеляційної скарги.

Клопотання про відстрочку сплати судового збору не розглядалося судом апеляційної інстанції у зв'язку з поверненням апеляційної скарги без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1, ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Харківської обласної ради у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 5011-62/8853-2012.

2. Апеляційну скаргу Харківської обласної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 5011-62/8853-2012 з доданими до неї документами повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

4. Матеріали справи № 5011-62/8853-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич