ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р.Справа № 916/2314/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Ліпчанської Н.В., Діброви Г.І.

Секретар судового засідання: Молодов В.С.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фірми «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД)

на рішення Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2016 року

по справі № 916/2314/16

за позовом Фірми «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД)

до Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Фірма «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про внесення змін до пункту 2 договору оренди земельної ділянки від 21.11.2015р., зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 05, а саме слова «площею 2, 800 га» замінити на слова «площею 1, 000 га».

Позовні вимоги, із посиланням на статті 626, 651 Цивільного кодексу України, статтю 30 «Про оренду землі» обґрунтовані тим, що позивач фактично користується лише 1, 0 га землі із наданих йому в оренду 2, 8 га у звязку з тим, що існують обмеження користування рештою земельної ділянки через проходження через земельну ділянку дороги загального користування та неможливість провести протизсувні роботи через блокування доступу діями третіх осіб.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2016 року (суддя Бездоля Ю.С.) у позові відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не довів суду обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог для внесення змін до договору та не надав суду відповідних доказів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фірма «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД) звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення повністю та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач наполягає на застосуванні до спірних правовідносин ст. 652 ЦК України, оскільки орендар при укладенні договору не міг передбачити існування перешкод в користуванні об'єктом оренди, а саме існування на його ділянці дороги загального користування.

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Новодофінівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області висловило заперечення щодо викладених доводів апеляційної скарги та вважає рішення місцевого господарського суду таким, що не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 11.10.2005р. № 319 21 листопада 2005 року між Новодофінівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області (Орендодавець) та Фірмою «КИЇВ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД) (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення протизсувних та берегоукріплювальних споруд, яка знаходиться на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в селі Нова Дофінівка, по вулиці Морській, під номером 25 (двадцять пять).

Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 2, 800 га інших земель без рослинного покриву; кадастровий номер земельної ділянки 020010423.

У відповідності до пункту 3 договору, на земельній ділянці обєктів нерухомого майна, а також інших обєктів інфраструктури не має.

Пунктом 4 Договору встановлено, що згідно витягу № 13-04-6364 від 14.11.2005р., виданого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає 567 143 грн.

Пунктом 5 договору передбачено, що договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 (девяносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

За умовами п.п. 9, 10 Договору, земельна ділянка передається в оренду під розміщення протизсувних та берегоукріплювальних споруд із земель рекреаційного призначення. Цільове призначення земельної ділянки: землі рекреаційного призначення.

Пунктом 27 Договору визначено, що зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

У відповідності до пункту 40 договору цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Додатками до договору оренди земельної ділянки від 21.11.2005р. є план земельної ділянки, план зон обмежень і сервітутів земельної ділянки фірми «КИЇВ» у вигляді ТОВ (ЛТД) під розміщення протизсувних та берегоукріплювальних споруд на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

На виконання договору відповідач передав, а позивач прийняв у оренду земельну ділянку площею 2, 800 га інших земель без рослинного покриву під розміщення протизсувних та берегоукріплювальних споруд, яка розташована на території Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в селі Нова Дофінівка, по вулиці Морській, під номером 25, що підтверджується відповідним ОСОБА_1 приймання-передачі земельної ділянки від 21.11.2005р., з якого вбачається, що заперечень при прийнятті-передачі земельної ділянки не заявлено.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 14.09.2016р. площа земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0423 - 2,8001 га.

26 січня 2016 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 21.11.2005р., а саме: внесення змін до п. 2 Договору в частині площі переданої земельної ділянки на 1,0 га.

Проте, вказану пропозицію відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу.

За припасами ст. 188 ГК України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652 ЦК України).

Частиною 2 статті 652 ЦК України встановлено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 4 ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За приписами ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

За ст. 1 Закону України «Про землеустрій» план земельної ділянки - графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Позивач просив суд внести зміни до пункту 2 Договору оренди земельної ділянки від 21.11.2015р., зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 05, а саме слова «площею 2,800 га» замінити на слова «площею 1,000 га».

Проаналізувавши матеріали справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів наявності на орендованій земельній ділянці дороги загального користування, яка перешкоджає її використанню орендарем, а також створення з боку третіх осіб перешкод у доступі до орендованій земельній ділянці.

Крім того, слід зазначити, що зміна площі орендованої земельної ділянки можлива тільки після формування нової земельної ділянки на підставі відповідного проекту землеустрою, визначення її площі, меж, реєстрації в державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо формування нової земельної ділянки площею 1,00 га та присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка, передана позивачу в оренду була належним чином сформована, відомості про неї були включені до державного земельного кадастру, присвоєний кадастровий номер. Акт встановлення в натурі меж земельної ділянки від 13.10.2005р. та акт приймання - передачі земельної ділянки від 21.11.2005р. підписанні позивачем по справі без жодних заперечень.

Таким чином, у суду відсутні підстави для внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині зміни її площі.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

За приписами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки доказів в обґрунтування апеляційної скарги суду не надано, судова колегія відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у звязку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись cm.cm. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фірми «Київ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (ЛТД) - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 21 жовтня 2016 року по справі № 916/2314/16 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 06.12.2016р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.В. Ліпчанська