ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р.Справа № 910/18097/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення № 031666 від 26.01.2015;

від ДП «Спецагро» - ОСОБА_2, довіреність № 64 від 22.01.2016;

від Регіонального відділення Фонду державного майна України - ОСОБА_3, довіреність № 26 від 21.06.2016;

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «ФІНБАНК»

на рішення господарського суду Одеської області від 21.12.2015

у справі № 910/18097/15

за позовом Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «ФІНБАНК»

про стягнення 1 169 131, 34 грн. та виселення

та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору: Державного підприємства «Спецагро»

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «ФІНБАНК»

про стягнення 369 294, 17 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.07.2015 Перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з позовною заявою до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Фінбанк» (далі ПАТ «Фінбанк»), в якій, згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з останнього 1 169 131,34 грн, з яких 281 736,96 грн. основної заборгованості, 94 147,82 грн. інфляційних нарахувань; 72 842,04 грн. пені; 711 952,41 грн. неустойки та 8 452,11 грн. штрафу, а також виселити відповідача з орендованого ним майна.

В обґрунтування заявлених вимог Прокурор посилається на порушення ПАТ «Фінбанк» умов укладеного 03.06.2009 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву та ПАТ «Фінбанк» договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, на яку, у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, було нараховано пеню, штраф та інфляційні втрати, а також в частині не звільнення приміщення після закінчення строку дії договору, з урахуванням чого також було нараховано неустойку у відповідності до ст.785 ЦК України.

31.08.2015 до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Державного підприємства «Спецагро» (далі ДП «Спецагро»), в якій останнє (з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.12.2015) просило суд стягнути з ПАТ «Фінбанк» заборгованість у сумі 369 294,17 грн., яка складається з: 280 268,59 грн. частина орендної плати у в розмірі 30% (з урахуванням податку на додану вартість), 64 708,29 грн. пеня, 11 050,68 грн. штраф, 3 589,76 грн. 3% річних, 9 676,85 грн. інфляційні збитки, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 7 448,27 грн.

Ухвалою суду від 14.09.2015 з огляду на реєстрацію відповідача ПАТ «Фінбанк» за адресою: 65032, м. Одеса, Приморський район, проспект Шевченка, 4-А, справу №910/18097/15 передано за підсудністю до господарського суду Одеської області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.12.2015 позов Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Фінбанк» до Державного бюджету України заборгованість по орендній платі у сумі 281 736, 96 грн., неустойку у сумі 711 952,41 грн., штраф у сумі 8 452,11 грн., інфляційні втрати у сумі 76 426, 11 грн. та 72 730, 81 грн. пені., та судовий збір у розмірі 24 225,40 грн. Виселено ПАТ «Фінбанк» з частини даху шестиповерхової будівлі, загальною площею 133 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, будівля А, що перебуває на балансі ДП «Спецагро». В решті позову Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву відмовлено.

Позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ДП «Спецагро» задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Фінбанк» на користь ДП «Спецагро» заборгованість з орендної плати у сумі 280 268, 59 грн., штраф у сумі 11 050, 68 грн., пеню у сумі 64 134, 66 грн., інфляційні втрати у сумі 6 689, 37 грн., 3 % річних у сумі 3577, 90 грн. та 5 485, 81 грн. судового збору. В решті позову третьої особи відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «ФІНБАНК» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.122015 по справі № 910/18097/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що 03.04.2015 договір оренди припинив свою дію в звязку з закінченням строку його дії, цей факт підтверджується листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Київу № 30-06/3975 від 16.04.2015.

Крім того, скаржник зазначає, що 06.04.2015 між ПАТ «Фінбанк» та ПП «СПМК-7» укладено про надання послуг у відповідно до якого ПП «СПМК-7» зобовязується надати ПАТ «Фінбанк» послуги з демонтажу вивіски, що розташована на орендованій частині даху шестиповерхової будівлі, загальною площею 133 кв.м.

Проте, доступ до приміщення позивачем або балансоутримувачем наданий не був, у звязку з чим ПАТ «Фінбанк» був позбавлений можливості здійснити вивезення свого майна, про що 07.04.2015 ПП «СПМК-7» складено акт про недопущення до приміщення. Таким чином, ПАТ «Фінбанк» мав намір здійснити повернення власного майна, але був позбавлений такої можливості через умисні дії позивача та ДП «Спецагро».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Пироговський В.Т., судді - Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.) від 21.01.2016 апеляційну скаргу ПАТ «ФІНБАНК» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.02.2016 об 11:00.

21.06.2015 ухвалою Одеського апеляційного господарського суду, розгляд справи відкладено на 15.03.2016 о 10:00 год.

У звязку з перебування головуючого судді Пироговського В.Т. у відпустці, тимчасової непрацездатності судді Лавриненко Л.В. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2016, апеляційна скарга ПАТ «ФІНБАНК» ухвалою Одеського апеляційного господарського суду прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді Богатиря К.В., Мирошниченко М.А. та призначена до розгляду на 20.04.2016.

У звязку з перебуванням у відрядженні головуючого судді Філінюка І.Г. з 18.04.2016 по 22.04.2016 розгляд апеляційної скарги ПАТ «ФІНБАНК» у справі № 910/18097/15 відкладено на 11.05.2016 на 10:30 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.05.2016 задоволено клопотання ПАТ «ФІНБАНК» про продовження строку розгляду апеляційної скарги, розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.05.2016 о 12:30.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 зупинено апеляційне провадження по справі № 910/18097/15 за апеляційною скаргою ПАТ «ФІНБАНК» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2015 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ПП «СПМК-7» на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 по справі № 910/18097/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.10.2016, ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі № 910/18097/15 господарського суду Одеської області залишено без змін.

26.10.2016 матеріали справа № 910/18097/15 надійшли на адресу Одеського апеляційного господарського суду.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_5 з 14.08.2016 та перебуванням судді-члена колегії ОСОБА_6 у відпустці з 31.10.2016 та відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2016 та 31.10.2016, апеляційна скарга ПАТ «ФІНБАНК» ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді Пироговський В.Т., Лавриненко Л.В. та поновлено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 30.11.2016 об 11:00.

У судове засідання 30.11.2016 зявився представник прокуратури, ДП «Спецагро» та Регіонального відділення Фонду державного майна України.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, явка у судове засідання це право, а не обовязок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.06.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Акціонерним комерційним банком «Фінбанк» (Орендар) укладено договір оренди № 4323 нерухомого майна, що належить до Державної власності, відповідно до умов якого, з урахуванням договору №4323/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 11.12.2013р. (т.1 а.с.18), Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частина даху шестиповерхової будівлі, загальною площею 133 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, будівля А, що перебуває на балансі ДП «Спецагро», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.01.2009 і становить 1 186 560 грн. без урахування ПДВ. Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 03.06.2009 по 03.05.2012 включно (п.10.1. договору).

09.10.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ПАТ «Фінбанк» укладено договір №4323/03 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4323 від 03.06.2009, яким договір оренди №4323 від 03.06.2009 продовжено строком на 2 роки 11 місяців до 03.04.2015.

Згідно до п.1.2. зазначеного договору майно передається в оренду з метою розміщення зовнішньої реклами на будівлі.

Відповідно до п. 2.1. договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

На виконання умов укладеного договору оренди, 03.06.2009 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, на підставі акту приймання-передавання орендованого майна, передано відповідачу об'єкт оренди, який згідно договору №4323/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 11.12.2013 перебуває на балансі ДП «Спецагро». Зазначений акт було підписано сторонами та скріплено печатками.

Пунктом 3.1. договору, у редакції договору №4323/05 від 10.10.2014 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №4323 від 03.06.2009, передбачено, що орендна плата визначається на підставі ОСОБА_5 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 зі змінами, та становить за базовий місяць жовтень 2013 року 71 820 грн. Нарахування ПДВ на суму здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції листопада 2013р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.3.3. договору).

У відповідності до п. 3.4. договору у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно п. 3.6. договору орендна плата перераховується до Держаного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному у п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7. договору).

У відповідності до п.3.11. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п.п. 5.3., 5.9., 5.10 договору Орендар зобовязується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату. Щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до державного бюджету України). У разі припинення або розірвання договору повернути Орендодавцеві/ Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом, в порушення умов укладеного між сторонами договору, починаючи з грудня 2014 року, відповідач взагалі не сплачував до державного бюджету передбачені договором 70 % орендної плати, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість у сумі 281 736,96 грн. Крім того, як встановлено судом, з березня 2015 року відповідачем також не сплачувались на користь ДП «Спецагро» передбачені договором 30 % орендної плати.

Відповідно до п. 10.6.1 чинність договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Договір вважається продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві, лише за наявності письмової згоди органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди в строк за місяць до закінчення його дії та укладання додаткового договору на продовження строку дії договору оренди, який є невід'ємною частиною цього договору (п.10.4. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2015 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву на адресу ПАТ «Фінбанк» було направлено заяву (т.1 а.с.25) №30-06/3975 про припинення чинності, зокрема, договору оренди №4323 від 03.06.2009, в якій було зазначено про відмову Фонду у продовженні строку дії договору та необхідність повернення орендованого майна за актом приймання-передачі (повернення).

Відповідно до п. 10.9. договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю або Балансоутримувачу.

Згідно п. 10.10. договору, майно вважається поверненим Орендодавцю/Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту підписання-передавання. Обов'язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Приймаючи до уваги, що ПАТ «Фінбанк» в порядку, передбаченому п.п.10.9. 10.10. договору приміщення не повернуло, що, зокрема, підтверджується наявним в матеріалах справи актом обстеження від 07.08.2015 (т.1 а.с.81), згідно якого орендоване майно використовується з метою розміщення реклами, Перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву з відповідним позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.88-89), про виселення відповідача з орендованого майна, стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням інфляційних втрат, а також нарахованих пені, неустойки та штрафу.

Враховуючи несплату відповідачем орендної плати балансоутримувачу, ДП «Спецагро» також звернувся до суду в рамках провадження по справі №910/18097/15, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору про стягнення орендної плати з червня 2015 року по жовтень 2015 року, з урахуванням інфляційних втрат, неустойки, пені, 3% річних та штрафу.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області про задоволення частково позовних вимог Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України та Державного підприємства «Спецагро» відповідно до наступного.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами статей 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Частиною 4 ст. 284 Господарського кодексу України та ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на той самий термін і на тих самих умовах на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує жодна із сторін договору.

При цьому законодавчо не встановлений початок перебігу строку для надіслання заяви однією із сторін про припинення або зміну умов договору.

Відтак, в даному випадку має значення лише те, чи збіг встановлений законом місячний строк для заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди після закінчення терміну дії такого договору, оскільки саме із його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» роз'яснено, що зі змісту ст.ст. 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, Договором №4323/03 від 09.10.2013 про внесення змін до договору оренди строк дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4323 від 03.06.2009 продовжено строком на два роки 11 місяців до 03.04.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2015 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву на адресу ПАТ «Фінбанк» направлено заяву №30-06/3975 про припинення чинності договору оренди №4323 від 03.06.2009, в якій зазначено про відмову Фонду у продовженні строку дії договору та необхідність повернення орендованого майна за актом приймання-передачі (повернення).

Таким чином, лист Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву є повідомленням відповідача про відсутність наміру позивача продовжувати договірні відносини, щодо оренди вказаного майна а також доказами заперечення орендодавця продовжувати дію договору на новий строк та вимогою повернути об'єкт оренди балансоутримувачу, і такі заперечення мали місце в межах встановленого законом граничного строку для їх вираження.

При цьому, як зазначалося вище, умовами договору у разі його припинення встановлено обов'язок Орендаря повернути майно за актом приймання-передачі протягом трьох робочих днів.

Отже, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, строк договору оренди закінчився 03.04.2015, нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було, а ПАТ «Фінбанк» станом на 09.04.2015 та у подальшому не повернув орендоване нерухоме майно балансоутримувачу, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про виселення відповідача з орендованого ним майна.

Колегія апеляційної інстанції відхиляє доводи ПАТ «Фінбанк» що ДП «Спецагро» перешкоджало вивезенню ПАТ «Фінбанк» майна з орендованого приміщення, оскільки відповідачем не надано жодного належного доказу відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, які свідчили би, що ДП «Спецагро» чинить перешкоди ПАТ «Фінбанк» у користуванні орендованим приміщенням та вивезенні належного відповідачу майна.

Щодо позовних вимог Першого заступник прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про стягнення з ПАТ «Фінбанк» основної заборгованості, 94 147,82 грн. та вимог третьої особи про стягнення з відповідача орендної плати колегя суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України на орендаря покладено обовязок щомісячно сплачувати орендну плату.

Статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно умов договору орендна плата за договором оренди №4323 підлягає перерахуванню ПАТ «Фінбанк» до Держаного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач, в порушення умов укладеного договору оренди та вимог чинного законодавства, з грудня 2014 взагалі не сплачував до державного бюджету передбачені умовами договору 70% орендної плати, у звязку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, у ПАТ «Фінбанк» утворилась заборгованість у сумі 281 736,96 грн., яка підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як роз'яснено у п.5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про найм (оренду) майна», у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські суди мають враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Враховуючи вищевикладене, нарахування балансоутримувачем орендної плати та її стягнення в судовому порядку є правомірним, у зв'язку з чим, заявлені вимоги ДП «Спецагро» про стягнення з відповідача орендної плати у сумі 280 268,59 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, викладена правова позиція щодо стягнення орендної плати як плати за фактичне користування після закінчення строку дії договору підтверджується усталеною практикою Верховного Суду України при здійсненні перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів, що виникають з подібних правовідносин (постанова Верховного Суду України від 20.11.2012р. у справі №12/75-2167-33/75-4/180).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному у п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Господарським судом Одеської області встановлення помилковості розрахунку пені Прокурора у зв'язку з неврахуванням вимог ч.5 ст.254 ЦК України щодо закінчення строків у разі припадання на вихідний день, та вірно зроблено розрахунок пені, згідно з яким її розмір складає 72 730,81 грн.,

Також, фондом держмайна не вірно визначено період нарахування інфляційних збитків місяців, в яких відбувалася дефляція, місцевим господарським судом зроблено вірний розрахунок інфляційних нарахувань, згідно якого розмір інфляції складає 76426,11 грн.

Крім того, ДП «Спецагро» також зроблений не вірний розрахунок пені та інфляційних втрат, так відповідно до власного розрахунку, який зроблений місцевим господарським судом, позовні вимоги третьої особи в частині стягнення пені на суму 64134,66 грн., підлягають задоволенню в частині стягнення інфляції на суму 6689,37 грн.

Прокурором та ДП «Спецагро» в суді апеляційної інстанції заперечень щодо нарахування сум пені та інфляційних витрат місцевим господарським судом не надходило.

Щодо вимоги позивача та третьої особи про стягнення штрафу, колегія апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до п.3.8. договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Позовні вимоги позивача та третьої особи, про стягнення штрафу до державного бюджету у розмірі 8 452,11 та вимогу про стягнення штрафу на користь ДП «Спецагро» у розмірі 11 050,68 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний, зокрема, сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги ДП «Спецагро» про стягнення з відповідача 3% річних, підлягають частковому задоволенню, оскільки також розраховані з порушенням вимог ч.5 ст.254 ЦК України щодо закінчення строків у разі припадання на вихідний день, та підлягають задоволенню в частині стягнення 3% річних на суму 3 577,90 грн.

Відповідно до ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пункт 10.11. договору оренди (в редакції договору 34323/02 від 24.04.2012 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна№4323 від 03.06.2009 ), встановлює, що за відмову Орендаря на вимогу Орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акту приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Матеріалами справи підтверджено, що, в порушення п.п.10.9., 10.10. договору та ст.785 ЦК України, орендар не повернув обєкт оренди протягом 3 робочих днів з моменту закінчення строку дії договору, отже вимоги позивача про стягнення неустойки у сумі 711 952,41 грн. підлягають задоволенню.

Наведені скаржниками у апеляційних скарзі інші доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2015 по справі № 910/18097/15-г є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ПАТ «Фінбанк» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2015 у справі № 910/18097/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «ФІНБАНК» - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 05.12.2016.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.Т. Пироговський