ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2016 Справа № 904/8612/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ТЬЮБ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 50 197,50 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 84 від 26.08.2016 )

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" про стягнення 50197,50 грн. штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, в частині невірного зазначення у накладній адреси вантажоодержувача, в зв'язку з чим на підставі п.п. 118 та 122 Статуту залізниць України позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 50197,50 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 27.10.2016.

27.10.2016 відповідач подав до суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи та відзив, в якому зазначив, що дійсно в накладній № 47910468 в графі 4 - «найменування одержувача» було вказано «ООО «Металлургический завод» «Днепросталь», адреса одержувача « 49081, г. Днепропетровск, ул. Столетова, 21». На підставі телеграми № НР 60 від 04.04.2016 у накладній було зроблено виправлення адреси одержувача на « 49051, г. Днепропетровск, ул. Винокурова, 4». При цьому інформація викладена в накладній, що сформована в електронному вигляді щодо коду одержувача 6439 є вірною, номер гілки отримувача № 45450605 вірний, назва отримувача теж вірна. Відповідач звертає увагу суду на те, що жодних наслідків з причин невірно вказаної адреси Укрзалізниця не понесла з причин того, що гілка отримувача в накладній сформованій в електронному вигляді була вказана вірно. Відповідач посилаючись на розділ 4 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, п.п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 2.3.4., 2.3.5., 2.4., 2.5., 2.5.1. зазначає, що згідно з Правилами оформлення документів, а саме п. пункту 3.1. Розділу 3 «Заповнення перевізних документів станцією відправлення» - станція відправлення заповнює накладну згідно з додатком 3 до цих ОСОБА_3. У разі оформлення накладної в електронному вигляді відомості зазначаються в ній відповідними текстами та кодами. Механізм кодування інформації в накладній та присвоєння номера відправки встановлюються Укрзалізницею. Тобто, при формуванні електронної накладної, вся інформація автоматично підтягується зі сформованої бази даних Укрзалізниці. 06.12.2013р. ТОВ «МЗ» «Дніпросталь» направило в адресу ДП «Придніпровська залізниця» листа, яким повідомило про зміну реквізитів та назви юридичної адреси, а саме з вул. Столєтова, 21 на вул. Винокурова, 4. Однак до теперішнього часу Укрзалізниця, як того вимагають ОСОБА_3 оформлення документів не внесла дані зміни до своєї бази даних, що спричинило автоматичне підтягування до накладної в електронному вигляді іншої юридичної адреси. Також відповідач просив суд зменшити суму штрафних санкцій, як неправомірно велику по відношенню до спричинених збитків до 1 гривні (а.с.21-26).

27.10.2016 позивач подав через канцелярію суду заперечення на відзив відповідача, в яких вказав, що обов'язок щодо оформлення накладної та вказування правильних відомостей про одержувача вантажу покладено саме на відправника (відповідача у справі). Позивач, вказав, що заповнення полів і додавання даних до довідника здійснюється користувачем власноруч. Таким чином, відповідач повинен був самостійно виявити дану помилку, яка виникла і відкоригувати її, тому що саме ним був складений довідник з невірною адресою вантажоодержувача. Також, позивач заперечував проти посилань відповідача на зменшення суми штрафу, зазначив, що відповідачем документально не підтверджено винятковості випадку для зменшення розміру штрафу (а.с.28-30).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 27.10.2016 на 07.11.2016.

31.10.2016 відповідач подав через канцелярію суду клопотання про залучення документів до матеріалів справи (а.с.69-76).

07.11.2016 позивач подав до суду письмові заперечення, щодо зменшення штрафу (а.с.77).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву з 07.11.2016 на 21.11.2016.

21.11.2016 представник позивача в призначене судове засідання не з'явився про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом судового засідання від 07.11.2016 (а.с.92).

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 21.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року зі станції Нікополь Придніпровської залізниці Товариство обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Тьюб» здійснило відправку вагонів № 54725072, 54725031, 54725304, 54725130, 54725510, 54725254, 54725338, 54725528, 54725122 відповідно до накладної №47910468 на станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь».

Згідно накладної № 47910468 в графі 4 «Одержувач» вказано: ООО «Металлургический завод «Днепросталь»», адреса одержувача: 49081, г. Днепропетровск, ул. Столетова, 21 та в графі 5 «Код одержувача» було вказано: 6439.

Позивач стверджує, що по прибутті відправок № 47910468 на станцію призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці було виявлено, що зазначена вантажовідправником у накладній № 47910468 не відповідає адресі вантажоодержувача - ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь».

Зважаючи на вищевикладене, 04.04.2016 станцією призначення Нижньодніпровськ на станцію відправлення Нікополь було відправлено телеграму № НР 60 (а.с. 11), в якій зазначено: « 04.04.2016 прибуття потягом 3503 о 06:01 інд. 4500-25-4507 вагонів № 54725072, 54725031, 54725304, 54725130, 54725510, 54725254, 54725338, 54725528, 54725122, відправка 47910468 в ЕПД графі 4 зазначено отримувача ТОВ «МЗ Дніпросталь» код 6439 м. Дн-ськ, вул. Столєтова, 21. Отримувач з такою адресою відсутній. ОСОБА_4 загальної форми 23 ТК від 04.04.2016 вагон затримано на коліях станції до з'ясування. Терміново зробіть уточнення вантажоодержувача.».

04.04.2016 зі станції відправлення Нікополь на станцію призначення Нижньодніпровськ надійшла телеграма-відповідь № НР 48 (а.с.11), в якій зазначено: «відправленню Нікополь-Нижньождніпровськ №47910468, вагони № 54725072, 54725031, 54725304, 54725130, 54725510, 54725254, 54725338, 54725528, 54725122 отримувачем вважати ТОВ «МЗ Дніпросталь» код 6439 ЕДРПОУ 33718431 м. Дніпропетровськ вул. Винокурова, буд. 4. Витрати, пов'язані з перевезенням, стягнути з лицьового рахунку 6424776 ТОВ «ОСОБА_1 Тьюб». Маю лист відправника.».

Листом № 330 від 06.12.2013 (а.с. 10) ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь» повідомило залізницю про те, що з 06.12.2013 змінились реквізити № свідоцтва платника ПДВ на № 200151255 від 06.12.2013 та юридична адреса (місцезнаходження) ТОВ «МЗ Дніпросталь» на 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова,4.

На підставі телеграми № НР 48 від 04.04.2016 та листа ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь» №330 від 06.12.2013 на станції призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці у накладній №47910468 зроблено виправлення адреси одержувача, а саме з: 49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, виправлено на вірну: 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, 4 (а.с. 7).

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу підтверджується актом загальної форми № 23тк від 04.04.2016 (а.с. 8) та не заперечується відповідачем.

В зв'язку із неправильним зазначенням адреси одержувача у залізничній накладній № 33265356 позивач звернувся з відповідним позовом про стягнення штрафу у розмірі 50197,50 грн. з вантажовідправника.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.1,2,3 ст.909 Цивільного кодексу України).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч.5 ст.307 Господарського кодексу України).

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут залізниць України), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та ОСОБА_3 і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом ОСОБА_3 перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (п.5 Статуту залізниць України).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п.1,2,3 п.23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (п.п.1, 2 п.24 Статуту залізниць України).

Відповідно до п.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми № 23тк від 04.04.2016 (а.с. 8).

Позивач зазначає, що по прибутті вантажу на станцію призначення було виявлено, що адреса, зазначена вантажовідправником у накладній № 45699246 не відповідає адресі вантажоодержувача - ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь».

Згідно з п. 5.5 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів та п. 122 Статуту, якщо під час перевезення вантажу на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі п. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідальність за невірне зазначення відповідних відомостей несе саме відправник, оскільки всі відомості до перевізних документів вносяться відправником відповідно до граф, а штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Так, п.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачаться з матеріалів справи, провізна плата згідно накладної № 45699246 становить 10039,50 грн. (а.с. 7 графа 31).

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 50197,50 грн. штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній (10039,50 грн. х 5 = 50197,50 грн.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вбачає наявність підстав для покладення на відповідача, як на вантажовідправника, відповідальності за внесення невірних відомостей до перевізних документів. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 50197,50 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що позивачем не було внесено змінені дані до своєї бази даних, що спричинило автоматичне підтягування до накладної в електронному вигляді іншої юридичної адреси, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі - ОСОБА_3) На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих ОСОБА_3. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих ОСОБА_3) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до ОСОБА_3 перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542 , зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих ОСОБА_3 (п. 1.2. ОСОБА_3).

Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни (п. 1.3. ОСОБА_3).

Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих ОСОБА_3 (п. 2.1. ОСОБА_3).

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3. ОСОБА_3).

Станція відправлення заповнює накладну згідно з додатком 3 до цих ОСОБА_3. У разі оформлення накладної в електронному вигляді відомості зазначаються в ній відповідними текстами та кодами. Механізм кодування інформації в накладній та присвоєння номера відправки встановлюються Укрзалізницею (п. 3.1. ОСОБА_3).

Станція відправлення зазначає у графі 54 "Ідентифікація відправки" код залізниці та станції відправлення, номер накладної (відправки) (п. 3.2. ОСОБА_3).

Відповідно до додатку № 3 до ОСОБА_3 оформлення перевізних документів «Пояснення щодо заповнення накладної» графа № 4 одержувач заповнюється відправником у порядку, передбаченому для графи "Відправник", а саме: одержувачем може бути одна юридична або фізична особа. Відомості щодо одержувача: найменування (прізвище, ім'я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти. Країна вказується у випадку відправки за кордон (експорт).

Відповідно до додатку № 3 до ОСОБА_3 оформлення перевізних документів «Пояснення щодо заповнення накладної» саме на відправника покладено обов'язок щодо оформлення накладної та вказування правильних відомостей про одержувача вантажу.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України N 800 від 01.11.2010р. затверджено Порядок застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Порядок).

Суб'єктами електронного документообігу електронних перевізних документів (далі - суб'єкти електронного документообігу) можуть бути перевізник (залізниці, підприємства, установи, організації залізничного транспорту (далі - підприємства залізничного транспорту), вантажовідправники, вантажоодержувачі (п. 1.4. Порядку).

Електронні перевізні документи (далі - ЕПД) - сукупність електронних документів (далі - ЕД), що визначені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в яких зафіксована інформація у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. ЕПД повинні містити інформацію, визначену для накладної (яка на кожне відправлення вантажу повинна подаватися відправником станції навантаження) Правилами перевезення вантажів (п. 1.5. Порядку).

Обмін ЕПД між суб'єктами електронного документообігу здійснюється із застосуванням автоматизованої системи залізничного транспорту України, надійних засобів електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) та програмних засобів суб'єктів електронного документообігу безпосередньо або через телекомунікаційні мережі загального користування в порядку, установленому на підставі укладеного з перевізником додатка до договору про організацію перевезень. Перевірка цілісності ЕПД та ідентифікація підписувача ЕЦП здійснюється із застосуванням надійних засобів ЕЦП та посилених сертифікатів відкритих ключів ЕЦП. ЕПД повинні оброблятися в автоматизованій системі з побудованою комплексною системою захисту інформації відповідно до вимог чинного законодавства (п. 1.7. Порядку).

Візуальні форми подання ЕД (відображення даних, які вони містять на папері у формі, придатній для приймання їх змісту людиною), роздруковані на папері, засвідчені в установленому законодавством порядку, є паперовими копіями ЕПД (п. 1.8. Порядку).

На кожному етапі перевезення вантажу залізничним транспортом у внутрішньому сполученні, передбаченого Правилами перевезення вантажів, створюються, зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці, а також здійснюється передача між відповідними суб'єктами електронного документообігу ЕД, сукупність яких фіксує усі операції, пов'язані з перевезенням зазначеного вантажу (п. 2.1. Порядку).

Під час приймання вантажів до перевезення ЕПД з додаванням перелічених у них необхідних супровідних документів в електронному вигляді передаються вантажовідправником на станцію відправлення в порядку, встановленому додатком до договору про організацію перевезень (п. 2.3. Порядку).

Працівники підприємства залізничного транспорту, отримавши ЕПД, ідентифікують автора (п. 2.3.1. Порядку).

Електронні документи підлягають відхиленню у разі негативного результату перевірки авторства документа (п. 2.3.2. Порядку).

За результатами перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту відправляють вантажовідправнику повідомлення про приймання або причину відхилення ЕД в порядку, установленому додатком до договору про організацію перевезень (п. 2.3.3. Порядку).

На базі інформації, що міститься в ЕД, та на підставі позитивних результатів перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД з унесенням даних, передбачених технологічним процесом. Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці із дотриманням відповідних вимог законодавства щодо захисту інформації (п. 2.3.4. Порядку).

ЕД засвідчуються ЕЦП працівників підприємства залізничного транспорту, що отримали зазначені документи та згідно з визначеними повноваженнями внесли відповідні дані. Зазначені ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці (п. 2.5.1. Порядку).

З викладеного вбачається, що залізниця, отримавши електронний перевізний документ, повинна ідентифікувати автора цього перевізного документа та за результатами перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа прийняти або відхилити електронний перевізний документ.

Обовязок залізниці щодо перевірки правильності заповнення відправником граф накладної, в тому числі графи № 4 «одержувач», чинним законодавством не передбачено, навпаки цей обовязок покладено саме на відправника.

Таким чином, відповідач мав можливість перевірити внесені ним дані у електронний перевізний документ щодо адреси одержувача, а у разі виявлення невідповідностей до прийняття до перевезення - можливість заповнити перевізний документ самостійно у паперовій формі або відкликати електронний перевізний документ для коригування.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими, оскільки не спростовують факту невідповідності зазначення в залізничній накладній адреси вантажоодержувача і відповідно правомірності та обґрунтованості заявленого позову.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить зменшити розмір штрафу до 1 грн.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу, відповідач зазначає, що своїми діями не спричинив збитків іншим учасникам господарських відносин, при цьому інформація викладена в накладній, що сформована в електронному вигляді, щодо коду одержувача 6439 є вірною, номер гілки отримувача № 45450605 вірний, назва отримувача теж вірна.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Так, частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З наведеного вбачається, що господарському суду надано право на зменшення розміру пені у взаємозв'язку (сукупністю) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру пені, однак право на звільнення від сплати пені господарському суду Господарським процесуальним кодексом не надано.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На можливості зменшення розміру штрафу з урахуванням усіх конкретних обставин справи при розгляді справ аналогічної категорії наголошено також в п.6.4 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу суд приймає до уваги те, що штрафна санкція вантажовідправника, передбачена п.п.118, 122 Статуту залізниць України є досить значною, розмір штрафу є непомірно великим у порівнянні і з вартістю послуг перевезення (10 039,50 грн.), відсутність збитків у позивача тощо.

При цьому суд зауважує, що фактично вантаж було доставлено на станцію призначення, що вказана відправником у накладній і яка відповідає правильній адресі одержувача, що переконливо свідчить про відсутність часових та матеріальних збитків у позивача.

На підставі викладених обставин, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафу до 50%, від суми що підлягає до стягнення.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 25098,75 грн.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, так як зменшена сума шрафу нарахована правомірно і зменшена на підставі п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, код 35537363) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, код 40081237) 25098,75 грн. штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній та 1378 грн. судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2016

Суддя ОСОБА_5