ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р.Справа № 922/3943/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "БРС Гарант", смт. Буди
до ТОВ "Євро - сервіс +", м. Харків
про стягнення 457042,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (директор) НОМЕР_1 виданий Московським РВХМУУМВС України в Х/О.

відповідача - ОСОБА_2 (директор) НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РВХМУУМВС України в Х/О.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БРС Гарант" (смт. Буди) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Євро - сервіс +" (м. Харків) заборгованість в сумі 457042,00 грн. за договором підряду №2-2П від 22.09.16р. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 21.11.16р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.11.16 року.

18.11.16р. представник позивача надав клопотання з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

25.11.16р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому не заперечує проти позовних вимог та вказав, що заборгованість виникла у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем.

Представник позивача в судовому засіданні 25.11.16р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.11.16р. позовні вимоги визнав та вказав, що заборгованість виникла у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

22.09.2016 між ТОВ "БРС "Гарант" (Підрядник) та ТОВ "ЄВРО СЕРВІС+" (Замовник) укладено Договір Підряду № 2-2П від 22.09.2016, згідно п.1 якого Підрядник зобовязується на свій ризик, власними зусиллями і матеріалами виконати роботи по благоустрою території та ремонту приміщень за адресою: 61070, м. Харків, вул. Шевченка, 327 у відповідності з проектною документацією та даним Договором, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.2. договору закріплено, що перелік, вартість і характер робіт, виконуваних підрядником у відповідності з даним договором, зазначаються в договірній ціні, яка є невідємною частиною даного договору (Додаток №1).

ОСОБА_3 з п.2.2.1. договору, підрядник зобовязаний в повному обємі у встановлені строки і з необхідною якістю виконати роботи у відповідності з наданою документацією.

Здача приймання виконаних робіт завершується складанням актів приймання виконаних робіт форми КБ-2в.

В п.3.3.1. Сторони дійшли згоди, що виконання Підрядником робіт відбувається в 4 етапи:

- Сантехнічні роботи;

- Будівельні роботи;

- Благоустрій території;

- Огорожа.

Відповідно до п. 3.3.2. договору підряду, після завершення робіт по кожному етапу Сторонами підписується ОСОБА_3 приймання виконаних робіт форми КБ-2в.

Загальна вартість робіт за даним Договором підряду № 2-2П від 22.09.2016 (ціна договору) у відповідності з узгодженою договірною ціною (Додаток №1), складає суму 6 000 862,00 грн. ( Шість мільйонів вісімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

За умовами укладеного Договору підряду, сторони узгодили, що оплату за виконані роботи Замовник здійснює за фактично виконані роботи по кожному етапу не пізніше наступного дня після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в. (п.4.2. Договору).

На виконання умов даного договору, підрядником в період з 22.09.2016 по 02.10.2016 виконано один з визначених договором етапів робіт, а саме роботи з огорожі території.

Вартість виконаних робіт, відповідно до Розрахунку № 1-1 прямих витрат i загальновиробничих витрат до договірної ціни, складає 457 042,00 грн. (Чотириста пятдесят сім сорок дві гривні 00 копійок).

У відповідності до вимог п.3.3.2. договору підряду № 2-2П від 22.09.2016, сторонами 03.10.2016 підписано акт приймання виконаних робіт (етап будівельних робіт щодо огорожі території) форми КБ-2в.

ОСОБА_3 №1 приймання виконаних робіт від 03.10.2016, вартість виконаних підрядником робіт складає 457 042,00 грн. (Чотириста пятдесят сім сорок дві гривні 00 копійок).

Пунктом 2.1.3. договору встановлено, що замовник зобовязаний забезпечити своєчасну оплату робіт у відповідності з вимогами даного договору.

Відповідно до п. 4.2. договору оплату за виконані роботи замовник здійснює за фактично виконані роботи по кожному етапу не пізніше наступного дня після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в.

Відтак, строк оплати за виконані роботи щодо огородження території не пізніше 04.10.2016р.

В порушення умов договору підряду № 2-2П від 22.09.2016, замовник не виконав покладені на нього обовязки щодо оплати у встановлені строки виконаних підрядником робіт.

05.10.2016 Підрядником (ТОВ "БРС "Гарант") вручено особисто замовнику (ТОВ "ЄВРО СЕРВІС+") вимогу за вих. № 1.5 від 05.10.16 про сплату на протязі 30 календарних днів суми боргу у розмірі 457 042,00 грн. (тобто до 03.11.2016р.).

У встановлені та визначені у вимозі строки замовник не усунув порушення та не сплатив суму боргу, у звязку з чим підрядником вдруге вручено замовнику вимогу № 2.5 від 04.11.2016 про негайну сплату суми боргу на протязі 7 календарних днів, та попередив, що у разі невиконання покладених на Замовника обовязків та відсутності оплати за виконані роботи у сумі 457042,00 грн., підрядник буде змушений звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх прав.

Зазначені вище вимоги щодо оплати виконаних робіт залишились без виконання Замовником.

Станом на дату звернення до суду з позовом, існуюча заборгованість ТОВ "ЄВРО СЕРВІС+" (Замовник) перед ТОВ "БРС "Гарант" (Підрядник) за договором підряду № 2-2П від 22.09.2016 у сумі 457042,00грн. за виконані роботи з огородження території не сплачена. Договірні зобовязання замовником не виконані.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

ОСОБА_3 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_3 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_3 з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч. ч. 4, 5 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що акт передання робіт підрядником і прийняття їх замовником був підписаний обома сторонами 03.10.2016 року, та станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 457042,00 грн. заборгованості та визнав суму заявленого боргу.

ОСОБА_3 з ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 457042,00 грн. та визнав суму боргу у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 457042,00 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані.

З урахуванням вищевикладеного, та зважаючи на те, що у відзиві на позов відповідач визнав суму заборгованості, яка була пред'явлена позивачем до стягнення (а.с. №33-34), враховуючи те, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому судові витрати у даній справі покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 529, 598, 612, 625, 837, 882 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44, 49, ч.5 ст.78, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СЕРВІС+" (вул. Шевченка, 327, м. Харків, 61070, код 32439502) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРС "Гарант" (вул. Харківська, б.6, смт. Буди, Харківський р-н, Харківська обл., 62456, код 37846417) заборгованість у сумі 457042,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 6855,63 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_4