РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа №910/17688/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Корса"

до: публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Артикова Ф.Б. - представник за довіреністю

Від відповідача 1: Печерський П.М. - представник за довіреністю

Відповідача 2: Башаров В.Є. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Корса" до публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 року порушено провадження у справі №910/17688/16.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем помилково було перераховано на закритий рахунок 4101, який належав ТОВ «Транс-Логістик», та був відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти в розмірі 98 318,00 грн. Посилаючись на ч.7 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач зазначає, що відповідач-1 зобов'язаний був, у разі неможливості встановити належного отримувача, повернути помилково перераховані позивачем кошти.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що даний спір має розглядати в порядку адміністративного судочинства; фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури у відповідності до ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що рішенням Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду в період здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» , в зв'язку з чим були відсутні підстави для здійснення видаткових операцій згідно з наказом №7 Уповноваженої особи Фонду «Про заборону видаткових операцій». Відповідач-2 зазначає, що позивач не є кредитором банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», належним кредитором є ТОВ «Транс-Логістик».

Відповідачем-1 подане клопотання про припинення провадження у справі №910/17688/16, мотивоване тим, що відповідачі є суб'єктами владних повноважень, позови до яких повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (ст. 55 Конституції України).

У відповідності з рішенням Конституційного Суду України від 25.12.1997 року № 9-зп зазначені норми слід розглядати як такі, що зобов'язують суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.

Положеннями ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПКгосподарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 року у справі № 21-286а16.

Як зазначив Верховний Суд України у зазначеній постанові, виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року N 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки та банківську діяльність", пункту шостого статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У справі, яка розглядається, Банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним. За таких обставин, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, а тому клопотання відповідача-1 про припинення провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 17.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13.06.2016 р. № 991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Ірклієнка Юрія Петровича з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 р. №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду №1702 твід 01.09.2016 року з 05.09.2016 року призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову Олександру Юрійовичу.

В газеті «Голос України» №132 (6386) від 16.07.2016 року здійснено опублікування оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «Банк Михайлівський».

За змістом ч.4, 5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Отже, зі змісту вказаних статей вбачається, що кредиторами банку можуть бути фізичні та юридичні особи, строк виконання вимог яких настав до дня введення у банку процедури ліквідації.

Згідно з укладеним Договором №22/02-П про надання транспортних послуг від 22.02.2016 року позивачем перераховано на розрахунковий рахунок, який було вказано у реквізитах ТОВ «Транс-Логістик» №4101, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти на загальну суму 98 318,00 гривень, а саме під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» 07.07.2016 року позивачем перераховано 23 300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1768 від 07.07.2016 року, інші кошти в розмірі 75 018,00 грн позивачем перераховано під час дії в ПАТ «Банк Михайлівський» ліквідаційної процедури, що підтверджується платіжними дорученнями №1988 від 28.07.2016 року на суму 21 018,00 грн, №2013 від 02.08.2016 року на суму 9 000,00 грн., №2035 від 04.08.2016 року на суму 45 000,00 грн.

Згідно ст.6 Указу Президента України №227/95 від 16.03.1995 року «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Згідно з п. 22.6 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк перевіряє наявність усіх належним чином оформлених реквізитів у платіжному документі. Якщо банк припустився помилки та переказав кошти за платіжним дорученням із помилкою, яка не дає можливості ідентифікувати рахунок клієнта (встановити належного отримувача), то банк має право затримати суму переказу строком до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов'язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. У разі недотримання вищезазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує отримувача.

Відповідно до ч.7 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, що надійшли протягом дії тимчасової адміністрації до неплатоспроможного банку, у разі неможливості встановити належного отримувача мають бути повернуті банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини повернення у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з довідки, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» 23.05.2016 року рахунок №4101 у національній валюті ТОВ «Транс-Логістик» було закрито.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Судом встановлено, що в результаті помилкового перерахування позивачем коштів на закритий рахунок контрагента, який був відкритий в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», останнім безпідставно утримуються грошові кошти в розмірі 98 318,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №1988 від 28.07.2016 року на суму 21 018,00 грн, №2013 від 02.08.2016 року на суму 9 000,00 грн., №2035 від 04.08.2016 року на суму 45 000,00 грн., платіжним дорученням №1768 від 07.07.2016 року на суму 23 300,00 грн.

Листом №109 від 10.08.2016 року позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з вимогою про повернення помилково перерахованих грошових коштів.

Доказів повернення позивачу грошових коштів в розмірі 98 318,00 гривень матеріали справи не містять.

З огляду на те, що перерахування грошових коштів позивачем на рахунок, який був відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» та на момент такого перерахування був закритий здійснювалося під час введення в банку тимчасової адміністрації та процедури ліквідації та такі вимоги виникли під час введення процедури ліквідації в банку, позивач не може вважатися кредитором банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки позбавлений можливості заявити свої кредиторські вимоги у порядку, передбаченому даним законом, та з врахуванням положення ч.7 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлено обов'язок повернути кошти, які надійшли протягом дії тимчасової адміністрації до неплатоспроможного банку, у разі неможливості встановити належного отримувача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання здійснити повернення грошових коштів у розмірі 98 318 грн. 00 коп. на рахунок ТОВ «Корса» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити повернення грошових коштів у розмірі 98 318,00 грн. на рахунок ТОВ «Корса» задоволенню не підлягають, оскільки уповноваженій особі фонду гарантування вкладів фізичних на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" делеговані повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження управління неплатоспроможним банком передані уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський".

За приписами ст.49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов до публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01001, м.Київ, провулок Рильський, 10-12/3, ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо неповернення помилково зарахованих грошових коштів у розмірі 98 318 грі 00 коп., які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Корса» (49021, місто Дніпро, вул. Берегова, буд. 204-А, ).

3. Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" (01001, м.Київ, провулок Рильський, 10-12/3, ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» здійснити повернення грошових коштів у розмірі 98 318 (дев'яносто вісім тисяч триста вісімнадцять) грн. 00 коп. на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» (49021, місто Дніпро, вул. Берегова, буд. 204-А, ).

4. В задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовити.

5. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01001, м.Київ, провулок Рильський, 10-12/3, ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» (49021, місто Дніпро, вул. Берегова, буд. 204-А, ) 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 24.11.2016