КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/13976/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

за участю представників:

від позивача: Новицький М.З. (представник за довіреністю);

від відповідача: Лінніченко І.В. (представник за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення господарського суду міста Києва

від 27.09.2016

у справі № 910/13976/16 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

про стягнення пені у розмірі 51 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (з урахуванням уточнення позовних вимог) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення пені у розмірі 51 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.09.2016 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до загального фонду державного бюджету на рахунок територіального органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків, за кодом економічної класифікації доходів (КЕКД) 21081100 «Адміністративні штрафи та санкції» (символ звітності 106) 51 000 грн. 00 коп. пені.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва 27.09.2016 у справі №910/13976/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Крім того, відповідач зазначає, що під час розгляду місцевим господарським судом не було належним чином надано правову оцінку доказам та нормативно-правовим документам. на які посилався відповідач, що призвело до прийняття помилкового рішення. За твердженнями скаржника штраф відповідачем було сплачено у двомісячний строк з дня винесення(набрання законної сили) постанови від 02.09.2015 у справі № 918/459/15 Рівненського апеляційного господарського суду , а тому пеня нарахована позивачем безпідставно.

Відповідно автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Іоннікова І.А. (головуючий),Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2016 року.

21.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі № 910/13976/16 - без змін, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

В судове засідання 29.11.2016 року з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши думку представників сторін, присутніх в судовому засіданні, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 № 1 у справі № 05-03/2-15 «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції» встановлено порушення відповідачем п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», яке полягає у неподанні інформації територіальному відділенню у встановлені його головою строки.

Вказаним рішенням до відповідача застосовано адміністративно-господарський штраф - грошову суму, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності (частина перша статті 241 Господарського кодексу України).

Перелік порушень, розмір та порядок стягнення адміністративно-господарських штрафів регулюються законами, що регулюють відносини, в яких допущено господарське правопорушення (відповідно до частини другої статті 241 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Згідно ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Станом на час розгляду справи вказане рішення Антимонопольного комітету України набрало законної сили та не було скасоване у встановленому законом порядку.

Прийняте відносно позивача рішення відповідає вимогам Закону, що підтверджено рішенням господарського суду Рівненської області від 16.06.2015 у справі №918/459/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.09.2015. В свою чергу, постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2015, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 та рішення господарського суду від 16.06.2015 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини рішенням Адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 № 1 у справі № 05-03/2-15 «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції», на відповідача накладено штраф у розмірі 51 000,00 грн.

Приписами ч. ч. 2, 3. ст. 56 Закону встановлено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» сплатило штраф у добровільному порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 5874/1 від 21.10.2015.

За невиконання рішення у встановлений законом строк, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача пеню в сумі 51 000,00 грн. нараховану, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», згідно якої за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, за періоди з 17.06.2015 по 09.07.2015 (з часу винесення рішення господарським судом Рівненської області у справі № 918459/14 до моменту прийняття апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до провадження Рівненським апеляційним господарським судом) та з 03.09.2015 по 20.10.2015 (з часу винесення постанови Рівненським апеляційним господарським судом до моменту сплати штрафу Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк»).

У відповідності до ч.ч. 5, 7-9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Період та розмір заявлений до стягнення пені визначений позивачем вірно та не суперечить вимогам ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи те, що рішення адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №1 у справі № 05-03/2-15 «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано відповідача винним у вчиненні порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та накладено штраф в сумі 51 000,00 грн. є чинним, вимога позивача про стягнення з відповідача 51 000,00 грн. пені є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують.

Враховуючи викладені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі №910/13976/16 прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення необхідно залишити без змін.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі № 910/13976/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі № 910/13976/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/13976/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко