ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р.Справа № 922/3273/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Швидкіна А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м. Харків
про стягнення коштів
за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_3, довіреність від 20.10.2015 р.

представника відповідача - Пересади А.П., довіреність № 305-3 від 04.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, про стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку із порушенням строків її виплати, та моральної шкоди на загальну суму 39324,37 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що позивач працював на заводі "ТОРА" ХДАВП, який є відокремленим підрозділом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, в період з 28.10.2013 р. по 28.08.2015 р. На день звільнення у підприємства перед позивачем утворилася заборгованість по заробітній платі. Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2016 р. у справі № 922/151/16 призначено до стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати за період з травня 2015 року по серпень 2015 року в сумі 8889,04 грн., заборгованість по виплаті вихідної допомоги в сумі 7985,44 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки з 28.08.2015 р. по 17.03.2016 р. в розмірі 21054,34 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), в решті позову відмовлено. Зазначене рішення було фактично виконане 25.07.2016 р., у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 18.03.2016 р. по 25.07.2016 р., компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв'язку із порушенням строків її виплати, за травень, червень, липень та серпень 2015 року, а також відшкодувати завдану моральну шкоду.

Ухвалою суду від 29.09.2016 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 14.11.2016 р.

14.11.2016 р. у судовому засіданні була оголошена перерва до 28.11.2016 р.

25.11.2016 р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення до позову щодо строків позовної давності, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку із порушенням строків її виплати, визнала частково в розмірі 602,16 грн.; проти визнання суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди заперечувала, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із заводом "ТОРА" ХДАВП, який є відокремленим підрозділом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, з 28.10.2013 р. по 28.08.2015 р. та був звільнений за власним бажанням, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ухвалою суду від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 399727,88 грн., введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедура розпорядження майном боржника, призначений розпорядником майна боржника арбітражний керуючий Чаговець Т.П.

Ухвалою суду від 06.08.2015 р. у попередньому засіданні затверджений реєстр вимог кредиторів Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства до якого, зокрема, внесена окремо сума заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 35059093,95 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2016 р. у справі №922/151/16 позов задоволено частково, призначено до стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати за період з травня 2015 року по серпень 2015 року в сумі 8889,04 грн., заборгованість по виплаті вихідної допомоги в сумі 7985,44 грн. та суму середнього заробітку за весь час затримки з 28.08.2015 р. по 17.03.2016 р. в розмірі 21054,34 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), в решті позову відмовлено.

Вищезазначене рішення було фактично виконане 25.07.2016 р., що підтверджується довідкою ПАТ "ПриватБанк" від 28.07.2016 р.

Розглянувши позовну заяву в частині визнання суми середньої заробітної плати за період з 18.03.2016 р. по 25.07.2016 р. в розмірі 13640,84 грн., суд встановив.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Розглянувши відзив Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на позовну заяву в частині заперечення щодо нарахування середнього заробітку за весь час затримки, суд зазначає, що рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2016 р. у справі № 922/151/16 було призначено до стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь позивача суму середнього заробітку за весь час затримки за період з 28.08.2015 р. по 17.03.2016 р., тоді як у новій позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму середньої заробітної плати за період з 18.03.2016 р. по 25.07.2016 р. (день фактичного розрахунку), у зв'язку з чим судом встановлено, що питання про стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за період з 18.03.2016 р. по 25.07.2016 р. у справі № 922/151/16 не розглядалося.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки № 109/007 від 30.12.2015 р., виданою заводом "ТОРА" ХДАВП, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 148,27 грн.

Час затримки заробітної плати ОСОБА_1 за період з 18.03.2016 р. по 25.07.2016 р. (день фактичного розрахунку) за розрахунками суду складає 87 робочих днів, всупереч заявлених позивачем 92 робочим дням.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 за 87 робочих днів становить 12899,49 грн. (148,27 грн. х 87 робочих днів = 12899,49 грн.).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку за період з 18 березня 2016 року по 25 липня 2016 року визнати частково в розмірі 12899,49 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), в решті - відмовити.

Щодо вимог позивача стосовно стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати, в розмірі 683,53 грн. суд зазначає.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Згідно з довідкою № 73/007 від 24.11.2016 р., виданою заводом "ТОРА" ХДАВП, сума компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, становить 602,16 грн.

Відповідно до абз. абз. 1, 2 п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Судом встановлено, що сума компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1, у зв'язку із порушенням строків її виплати, за травень, червень, липень та серпень 2015 року, складає 602,16 грн. із розрахунку:

- за травень 2015 року (по липень 2016 року): 2113,83 грн. х (100,4% х 99,0% х 99,2% х 102,3% х 98,7% х 102,0% х 100,7% х 100,9% х 99,6% х 101,0% х 103,5% х 100,1% х 99,8% - 100%) / 100 = 154,31 грн.;

- за червень 2015 року (по липень 2016 року): 2333,68 грн. х (99,0% х 99,2% х 102,3% х 98,7% х 102,0% х 100,7% х 100,9% х 99,6% х 101,0% х 103,5% х 100,1% х 99,8% - 100%) / 100 = 161,02 грн.;

- за липень 2015 року (по липень 2016 року): 1813,00 грн. х (99,2% х 102,3% х 98,7% х 102,0% х 100,7% х 100,9% х 99,6% х 101,0% х 103,5% х 100,1% х 99,8% - 100%) / 100 = 145,04 грн.;

- за серпень 2015 року (по липень 2016 року): 1611,22 грн. х (102,3% х 98,7% х 102,0% х 100,7% х 100,9% х 99,6% х 101,0% х 103,5% х 100,1% х 99,8% - 100%) / 100 = 141,79 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частини компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати, визнати частково в розмірі 602,16 грн., в решті - відмовити.

Розглянувши позовну заяву в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн., суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р., до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством, застосовується тримісячний строк позовної давності (ст. 233 КЗпП).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 р. № 4-рп/2012 у справі № 1-5/2012, для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору про відшкодування завданої моральної шкоди за затримку заробітної плати при звільненні встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Така позиція Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що звільнений працівник має право звернутися до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою належних йому сум при звільненні, протягом трьох місяців після фактичного розрахунку роботодавцем чи уповноваженим ним органом.

Враховуючи, що остаточний розрахунок зі ОСОБА_1 був проведений 25.07.2016 р., а позивач звернувся до суду 28.09.2016 р., судом встановлено, що сплив тримісячного строку не відбувся.

Згідно з абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн. ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що затримка відповідачем виплати заробітної плати призвела до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, неможливості своєчасно сплачувати комунальні платежі, гідно харчуватися, забезпечити відпочинок собі та членам своєї родини та вимагала від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що внаслідок невиплати позивачу заробітної плати йому спричинена моральна шкода, яка полягала у його моральних переживання, втрати душевного спокою, що призвело до порушень звичайного способу життя. Також, суд приймає до уваги дії відповідача, у зв'язку якими ОСОБА_1 був змушений звернутися з позовом до суду та період невиплати позивачу заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частини відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в розмірі 1450,00 грн., в решті - відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у розмірі 523,92 грн., у зв'язку з тим, що з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 12, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суму середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку за період з 18 березня 2016 року по 25 липня 2016 року в розмірі 12899,49 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), суму компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати, у розмірі 602,16 грн.

3. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 1450,00 грн.

4. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 523,92 грн. судового збору.

5. В решті позову відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя Швидкін А.О.