номер провадження справи 7/96/16-34/112/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 Справа № 908/1896/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 08.11.2016 р.; від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 14.09.2016 р.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1896/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦШИНА (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Промінвестекскавація (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 118-А)

про стягнення суми та розірвання договору.

Сутність спору:

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕЦШИНА з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Промінвестекскавація про: розірвання Договору оренди № 1 від 20.04.2012 р.; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Промінвестекскавація 682707,36 грн. вартості обєкта оренди.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.07.2016 р. на підставі ст. 64 ГПК України порушено провадження у справі, справі присвоєно номер провадження 7/96/16, справу призначено до розгляду на 22.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 15.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 26.09.2016 р.

В судовому засіданні 26.09.2016 р. оголошено перерву до 05.10.2016 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.10., в звязку із закінченням повноважень судді Кутіщевої-Арнет Н.С., справу № 908/1896/16 передано на розгляд судді Науменко А.О. відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 06.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.10.2016 р., суддею Науменком А.О. справу прийнято до свого провадження, присвоєно номер провадження 7/96/16-34/112/16, справу призначено до розгляду на 24.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.10.2016 р. розгляд справи відкладено на 14.11.2016 р. В судовому засіданні оголошено перерву до 21.11.16.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору оренди № 1 від 20.04.2012 р. позивач передав об'єкт оренди відповідачеві, що підтверджується Актом приймання-передачі об'єкту оренди від 08.05.2012р., вартість переданого об'єкту оренди становить у відповідності до акту приймання-передачі об'єкту оренди від 08.05.2012 р. 761 022 грн. Всупереч умовам договору повна оплата за виставленими рахунками відповідачем так і не була здійснена, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року №908/2802/15 та постановою Вищого господарського суду України від 23 лютого 2016 року №908/2802/15. Пунктом 3.4.3 договору визначено, що орендодавець має право розірвати цей договір достроково у разі недоотримання орендарем його вимог, та вимагати відшкодування збитків в порядку передбаченому законодавством України та цим договором. 19 квітня 2016 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення № 419-1 про розірвання договору оренди № 1 від 20 квітня 2012 року, укладеного між ТОВ «СПЕЦШИНА» та ТОВ «Промінвестекскавація» з 10 травня 2016 року в зв'язку з недотриманням відповідачем вимог договору. У зв'язку з розірванням договору оренди відповідачу була направлена вимога № 419-2 негайно повернути об'єкт оренди який було передано згідно акту приймання-передачі об'єкту оренди від 08 травня 2012 року додаток № 1 до договору оренди № 1 від 20 квітня 2012 р. Станом на 11 липня 2016 року об'єкт оренди позивачу не повернуто, вартості об'єкта оренди з вирахуванням суми сплачених орендних платежів не сплачено. Відповідно до п. 4.4. договору у разі неможливості повернення об'єкта оренди орендар зобов'язаний сплатити орендодавцеві вартість об'єкта оренди, виходячи з її вартості вказаної в акті приймання-передачі об'єкта оренди з вирахуванням суми сплачених орендних платежів. Згідно з актом приймання-передачі об'єкту оренди від 08 травня 2012 року додаток №1 до договору оренди №1 від 20 квітня 2012 року в оренду було передано шість шин загальною вартістю 761022 грн. Вартість однієї шини 126837 грн. З моменту підписання договору 20 квітня 2012 року та по сьогоднішній день відповідачем було сплачено орендної плати на загальну суму 78314,64 грн., що підтверджується постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року № 908/2802/15. Оскільки відповідач не повернув орендоване майно на вимогу позивача від 19 квітня 2016 року у зв'язку з розірванням договору, то у відповідності до п 4.4. договору у разі неможливості повернення об'єкта оренди, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцеві вартість об'єкта оренди, виходячи з її вартості вказаної в акті приймання-передачі об'єкта оренди з вирахуванням суми сплачених орендних платежів, що складає 682707,36грн.

В уточненій позовній заяві № 0809 від.08.09.16. позивачем додано підставу позову правові норми щодо відшкодування збитків в обґрунтування стягнення 682707,36 грн. Вказану заяву прийнято до розгляду ухвалою суду від 15.09.16.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «СПЕЦШИНА» посилається на ст. ст. 11, 22, 509, 526, 530, 610, 611, 614, 626, 759, 762, 785 ЦК України, ст. ст. 188, 218, 224, 225 ГК України, ст. ст. 1-4 ГПК України.

Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити в повному обсязі.

ТОВ Промінвестекскавація, відповідач по справі, у поданому відзиві на позов вважає позовні вимоги безпідставними та юридично необґрунтованими. Так, відповідач зазначає, що відповідно до п. 4.4 договору оренди у випадку пошкодження об'єкту оренди, який не підлягає ремонту, виклик представника орендодавця для складання акту перевірки якості шин (додаток № 3) є обов'язковим. Якщо двосторонньою комісією при складанні акту перевірки якості шин буде встановлено, що шини вийшли з ладу по вині орендаря, то останній зобов'язаний оплатити орендодавцеві вартість такої шини, виходячи з її вартості вказаної в акті приймання-передачі об'єкту оренди з вирахуванням суми сплачених орендних платежів. За час дії договору оренди жодного акту про вихід з ладу або іншу втрату шин з вини орендаря сторонами не складалося. Заявивши позовну вимогу про розірвання договору оренди, позивач при цьому не навів доказів наявності жодної з підстав для його розірвання з числа підстав, передбачених зазначеною ст. 783 ЦК України або змістом самого договору оренди. Посилання позивача як на підставу розірвання договору оренди на несплату нашим підприємством орендної плати за користування об'єктом оренди в даному випадку не може братися до уваги, оскільки не внесення орендної плати відповідно до ст. 782 ЦК України є підставою для відмови наймодавця від договору, а не для його розірвання. Крім того, відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. На даний час, враховуючи те, що договір оренди не є розірваним або припиненим іншим чином, у ТОВ Промінвестекскавація обов'язок щодо повернення позивачеві об'єкта оренди, ще не виник. Після набрання чинності судовим рішенням у цій справі щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди, відповідач, у разі задоволення судом цієї вимоги позивача, виконає свій обов'язок, передбачений ст. 785 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову повністю, просив у його задоволенні відмовити.

За заявою представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2012 року між ТОВ «Промінвестекскавація» (орендар) та ТОВ «СПЕЦШИНА» (орендодавець) укладено договір оренди № 1 (договір № 1).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору № 1 орендодавець передає орендарю за плату і на строк, а орендар приймає в тимчасове володіння і користування для господарської діяльності шини для кар'єрного самоскиду Белаз (далі - об'єкт оренди) та здійснює за них оплату. Орендар самостійно та за власний рахунок здійснює встановлення об'єкту оренди на транспортні засоби, а також здійснює їхнє обслуговування.

Пунктом 1.3 договору № 1 передбачено, що обєкт оренди протягом всього строку оренди залишається власністю орендодавця.

Відповідно до п. 2.1. договору № 1 орендар зобовязаний вносити плату за користування об'єктом оренди в розмірах та в строки, обумовлені даним договором .

Згідно п. 2.2. договору № 1 орендна плата сплачується за термін оренди, який починається з моменту складання попереднього звіту, або початку експлуатації шин до складання наступного звіту про пробіг.

Пунктом 2.3. договору № 1 сторони узгодили, що орендна плата нараховується орендареві з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обєкта оренди.

Факт передачі обєкту оренди (шини) орендодавцем орендарю за зазначеним договором підтверджується актом приймання-передачі обєкту оренди від 08.05.2012 р.

Орендна ставка пробігу 1 км однієї шини складає 04 грн. 23 коп. з ПДВ, що еквівалентно 0,529 доларів США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого НБУ (7,99 гривень за 1 долар США станом на день укладання договору). Орендодавець до кожного 10-го і 25-го числа місяця здійснює розрахунок орендної плати на підставі звіту про пробіг транспортних засобів (Додаток № 2) та виставляє рахунок. (п.п. 2.5., 2.6. договору № 1)

Відповідно до п. 7.1. договору № 1, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

10.05.2012 р. між сторонами підписано Акт вводу в експлуатацію обєкту оренди.

Всупереч умовам договору № 1 повна оплата за виставленими рахунками відповідачем так і не була здійснена, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року № 908/2802/15 та постановою Вищого господарського суду України від 23 лютого 2016 року № 908/2802/15.

19 квітня 2016 року згідно опису вкладення у цінний лист позивач направив на адресу відповідача повідомлення вих. № 419-1 про розірвання договору № 1 в зв'язку з недотриманням відповідачем умов договору.

У зв'язку з розірванням договору № 1 відповідачу була направлена вимога вих. № 419-2 негайно повернути об'єкт оренди, який було передано згідно акту приймання-передачі об'єкту оренди від 08 травня 2012 року додаток № 1 до договору оренди №1 від 20 квітня 2012 р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За своєю правовою природою, правочин по даній справі є договором оренди.

У відповідності до ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.4. договору № 1 орендна плата сплачується орендарем двічі на місяць протягом 15-ти календарних днів з моменту отримання рахунку.

За положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.11.15. у справі 908/2802/15 встановлено факт порушення ТОВ «Промінвестекскавація» умов договору № 1 щодо внесення орендної плати в сумі 77366,28 грн., за порушення грошових зобовязань з відповідача на користь позивача також стягнуто 3% річних в розмірі 228,92 грн., інфляційні витрати в розмірі 8355,56 грн., штраф в розмірі 7736,62 грн.

Згідно з частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 3.4.3. договору № 1 визначено, що орендодавець має право розірвати цей договір достроково у разі недотримання орендарем його вимог, та вимагати відшкодування збитків в порядку передбаченому законодавством України та цим договором.

Враховуючи встановлений факт недотримання орендарем умов договору № 1 щодо своєчасного і повного внесення орендних платежів, позовна вимога про розірвання договору є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В даному випадку, пункт 3.4.3. договору № 1 є достатньою правовою підставою для розірвання договору, тому суд відхиляє посилання відповідача на необґрунтованість позовних вимог щодо його розірвання.

Доводи відповідача з приводу односторонньої відмови від договору та посилання на ст. 782 ЦК України судом до уваги не приймається, оскільки у повідомленні № 419-1 про розірвання договору та у вимозі про повернення товару № 419-2 міститься посилання лише на розірвання договору, а не на односторонню відмову від договору, що є різними підставами припинення господарського зобовязання. Крім того, договором № 1 не передбачено можливості припинення його дії внаслідок односторонньої відмови орендодавця.

Стосовно позовних вимог про стягнення збитків у вигляді вартості шин на суму 682707,36 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи те, що договір оренди є розірваним з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили, у ТОВ Промінвестекскавація обов'язок щодо повернення позивачеві об'єкта оренди, ще не виник.

Після набрання чинності судовим рішенням у цій справі щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди, позивач набуває права вимагати виконання обовязку в натурі з боку орендаря щодо повернення обєкта оренди.

І лише у разі невиконання відповідачем зазначеного обов'язку щодо повернення позивачеві об'єкту оренди і подальшого встановлення неможливості його повернення у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження наприклад), у позивача за наявності відповідних підстав може виникнути право вимагати від ТОВ «Промінвестекскавація» відшкодування збитків, заподіяних у зв'язку із втратою об'єкта оренди, або зміни способу виконання судового рішення про повернення обєкта оренди.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобовязань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобовязань, та причинного звязку між збитками позивача та діями відповідача, і. як наслідок, вимога про відшкодування збитків може предявлятися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

З огляду на викладене можливо зробити висновок, що збитками (шкодою) у розумінні положень цивільного законодавства, є реальні витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також неодержані доходи, які він би отримав у разі якщо його право не було би порушено. Зобовязання відшкодування завданої шкоди (збитків) є наслідком неправомірної поведінки особи, яка порушує законні цивільні права іншої особи.

Позивачем не доведено складу збитків в спірних правовідносинах, протиправна поведінка щодо неповернення обєкту оренди відсутня, оскільки такий обовязок у орендаря виникне з моменту набрання рішення законної сили у даній справі.

На даний же час вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі вартості об'єкту оренди, виходячи з її вартості, вказаної в акті прийняття-передачі об'єкта оренди, з вирахуванням суми сплачених орендних платежів, є передчасною, безпідставною і не ґрунтується на нормах чинного законодавства та умовах договору № 1.

Відсутні підстави і для застосування п. 4.4 договору № 1 (у випадку пошкодження об'єкту оренди, який не підлягає ремонту, виклик представника орендодавця для складання акту перевірки якості шин (додаток № 3) є обов'язковим. Якщо двосторонньою комісією при складанні акту перевірки якості шин буде встановлено, що шини вийшли з ладу по вині орендаря, то останній зобов'язаний оплатити орендодавцеві вартість такої шини, виходячи з її вартості вказаної в акті приймання-передачі об'єкту оренди з вирахуванням суми сплачених орендних платежів), оскільки доказів складення акту в порядку п.4.4 договору № 1 за час дії договору оренди сторонами не надано.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати Договір оренди № 1 від 20 квітня 2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю СПЕЦШИНА (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 35571158) та Товариством з обмеженою відповідальністю Промінвестекскавація (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 118-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 33273087).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промінвестекскавація (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 118-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 33273087) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦШИНА (02089, м. Київ, вул. Радистів, 73-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 35571158) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.11.2016 р.

Суддя А.О. Науменко