РІШЕННЯ

22.11.2016Справа №910/16763/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16763/16

за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 10 353,79 грн.,

за участю представників:

позивача - Майданік В.Ю. (довіреність від 09.08.2016 №б/н);

відповідача - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2);

вільний слухач - ОСОБА_3 (водійське посвідчення від 23.08.2002 НОМЕР_3).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.): 9 875,48 грн. за неналежне виконання умов договору на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20.03.2014 № 707 (далі - Договір); 478,31грн. пені, а всього 10 353,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27.09.2016.

22.09.2016 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі для долученння до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.09.2016 було оголошено перерву 08.11.2016 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідач 08.11.2016 подав суду заяву про часткове визнання позову, а саме на суму 3 417,06 грн.

Представники сторін у судовому засіданні 08.11.2016 заявили клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; відкладено розгляд справи на 22.11.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 22.11.2016 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судовому засіданні 22.11.2016 надав пояснення по суті спору; надав доказ сплати на користь позивача грошових коштів у сумі 3 517,32 грн.; проти задоволення позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 22.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.03.2014 ФОП ОСОБА_1 (споживач) та комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (виконавець; далі - Дирекція) укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є надання виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території (далі - послуги) у житловому будинку АДРЕСА_2, в якому знаходиться нежиле приміщення загальною площею 387,10 кв.м., яке займає споживач, а споживач - забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленими тарифом, у строк та на умовах, що передбачені Договором (пункт 1.1 Договору);

- виконавець своєчасно нараховує плату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ пропорційно займаній площі та до 10-го числа поточного місяця надає споживачу платіжну вимогу-доручення, податкову накладну та акт приймання-передачі наданих послуг (пункт 2.1 Договору);

- плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ перераховується споживачем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця до 20-го числа поточного місяця (пункт 2.2 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 01.01.2014 до 30.12.2016 відповідно до пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (пункт 6.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від Дирекції директором ОСОБА_4, яка діяла на підставі статуту, та відповідачем ФОП ОСОБА_1, та скріплено печаткою Дирекції.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним, не розірвано.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

01.04.2015 Дирекцією, Компанією та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про заміну сторони в Договорі, за умовами якого новим виконавцем стала Компанія, до якої перейшли всі права та обов'язки Дирекції за Договором.

07.08.2015 позивачем і відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору, за умовами якої сторони узгодили, що розмір щомісячної плати за надані послуги з урахуванням ПДВ на дату укладання договору становить 715,22 грн., яка вноситься на рахунок виконавця не пізніше 25-го числа поточного місяця.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач на виконання умов Договору надавав відповідачу послуги; виставляв та надсилав ФОП ОСОБА_1 відповідні рахунки на оплату.

У свою чергу, відповідач неналежним чином виконував умови Договору, внаслідок чого позивач нарахував та просив суд стягнути заборгованість у сумі 9 875,48 грн. (оплата за послуги з квітня по грудень 2015 року).

Разом з тим, відповідач подав суду платіжний документ від 08.06.2016 № 5, яким підтверджується сплата грошових коштів у сумі 3 517,32 грн.

Відповідно до пункту 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Отже, в частині стягнення основного боргу у сумі 3 517,32 грн. слід відмовити, а задоволенню підлягає 6 358,16 грн. заборгованості з наданих послуг.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача 478,31 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ на розрахунковий рахунок виконавця за договором, споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні в частині визначення розміру пені, оскільки пеня була нарахована без вирахування оплати боргу у сумі 3 517,32 грн.

За розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 322,12 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02222, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1; дата народження 27.08.1971) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; ідентифікаційний номер: 39606435): 6 358 (шість тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 16 коп. заборгованості; 322 (триста двадцять дві) грн. 12 коп. пені та 889 (вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 09 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 28.11.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук