ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" листопада 2016 р. Справа № 924/1100/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнісон страхування", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Поділля-Плюс", м. Хмельницький

про стягнення 30789,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - за довіреністю №02 від 05.01.2016 р.

встановив: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 30789,00 грн. страхового відшкодування, що було сплачене позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №0300.000802.013 від 15.01.2015 р., проте не було повністю відшкодоване страховиком відповідача у зв'язку з обмеженим лімітом його відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю вигодонабувача за договором добровільного страхування наземного транспорту №0300.000802.013 від 15.01.2015 р., є працівник відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ОСОБА_2 "СК "Провідна", яке компенсувало лише частину виплаченого позивачем страхового відшкодування.

При цьому посилається на положення ст. ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 27 Закону України "Про страхування".

Повноважний представник позивача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надіслав заяву (№0-710 від 21.11.2016 р.) про розгляд справи за відсутності повноважного представника позивача. Крім того, надіслав заяву (№9-691 від 24.11.2016 р.), в якій просить припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки винуватцем ДТП ОСОБА_3, який є працівником відповідача, була сплачена на рахунок позивача сума в розмірі 30789,00 грн. в рахунок компенсації виплаченого позивачем страхового відшкодування, що підтверджується квитанцією №0.0.658626499.1 від 24.11.2016 р.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні повідомив про сплату позивачу працівником відповідача ОСОБА_3 заявленого до стягнення страхового відшкодування. Заяву про відкладення розгляду справи (№288 від 24.11.2016 р.) просить залишити без розгляду.

З матеріалів справи убачається, що 15.01.2015 р. між позивачем () (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №0300.000802.013 по програмі "Повне КАСКО" (далі - договір).

Згідно з п. 3 частини І договору вигодонабувачем за договором є ОСОБА_5.

Застрахований транспортний засіб - Тоуоtа RAW4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 2014 року випуску (п. 5 ч. І договору).

У ч. 1 п. 7. договору визначена страхова сума, яка становить 650000,00 грн.

Відповідно до п. 10 ч. І договору строк його дії встановлений з 16.01.2015 р. по 15.01.2016 р. Договір складається з частини І і частини ІІ, які є його невід'ємними складовими. Частина І та частина ІІ не діють окремо одна від одної.

За умовами підпункту а) п. 4.1 ч. II договору автомобіль застрахований на випадок пошкодження чи знищення в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пп. 10.1.1 та 10.1.11 п. 10.1 ч. ІІ договору страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку у порядку та на умовах, передбачених договором; призначити вигодонабувача для одержання страхового відшкодування.

Страхувальник, зокрема, зобов'язаний після виплати страхового відшкодування по будь-якому страховому випадку, окрім "НЗ", надати відремонтований ТЗ та/або ДО для огляду страховиком, а також, за вимогою страховика, акт виконаних робіт про відновлювальний ремонт ТЗ та документ, що підтверджує оплату проведеного ремонту (пп. 10.2.16 п. 10.2 ч. ІІ договору).

У пп. 10.3.4 п. 10.3 ч. ІІ договору зазначено, що страховик має право залучати до оцінки розміру збитків, завданих страхувальнику, незалежних експертів та визначати розмір страхового відшкодування виходячи з розміру збитків, визначених страховиком або актом/висновком незалежної експертизи, замовленої страховиком, або самостійно розрахувати розмір матеріального збитку на підставі довідкових матеріалів, у тому числі з використанням програмного забезпечення Audatex та Eurotax.

Страховик відповідно до п. 10.4 ч. ІІ договору зобов'язаний протягом 2-х робочих днів, після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування; у разі наявності інших учасників ДТП запропонувати їм прийняти участь в огляді і повідомити про місце і час огляду рекомендованим листом чи телеграмою (пп. 10.4.5); протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи (пп. 10.4.6); прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування, або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених в розділі 12 частини ІІ цього договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків (пп. 10.4.9); здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) протягом 14 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (страхової виплати) (пп. 10.4.11).

У п. 13.1 ч. ІІ договору сторони передбачили, що розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів, зазначених у р. 12 ч. ІІ цього договору, що підтверджують розмір спричиненого збитку. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір страхової суми за договором.

В разі настання страхових випадків, зазначених в. пп. 4.1.1 а) - д) частини ІІ цього договору, а також в разі завдання збитків внаслідок пошкодження ТЗ, які він отримав під час, внаслідок або після викрадення, застосовується безумовна франшиза, зазначена в частині І цього договору, в залежності від обраних умов страхування (п. 13.2 ч. ІІ договору).

Згідно з п. 14.1 ч. ІІ договору виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком відповідно до умов цього договору, правил страхування та чинного законодавства України, на підставі страхового акту та всіх необхідних і належним чином оформлених документів, зазначених в р. 12. ч. ІІ договору.

До договору доданий додаток №1 (заява на страхування) та акт огляду автотранспортного засобу від 15.01.2015 р.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 07.04.2015 р. №60820956 у м. Хмельницькому по вул. Чорновола В'ячеслава, перехрестя з вул. Трудова 03.04.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участю легкового автомобіля НОМЕР_2 (водій ОСОБА_6І.), який належить ПАТ "Поділля-Плюс" та застрахований за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 5151213, виданим ОСОБА_2 "СК "Провідна", та легкового автомобіля НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5 Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з рахунком №СГМ-К-ДО1998 від 03.04.2015 р., виставленим ТОВ "Гранд Мотор", вартість запчастин та робіт з ремонту автомобіля НОМЕР_4 становить 80289,00 грн. з ПДВ.

07.04.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до позивача із письмовою заявою про настання страхового випадку, в якій, зокрема, зазначив форму виплати страхового відшкодування: перерахувати на СТО - ТОВ "Гранд Мотор".

10.04.2015 р. аварійним комісаром ОСОБА_7 складено акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) із описом пошкоджень транспортного засобу Toyota RAV4 номерний знак НОМЕР_1. Акт підписаний ОСОБА_4, представником ОСОБА_8 та аварійним комісаром ОСОБА_7

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2015 р. у справі №686/6974/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала чинності 27.04.2015 р.

Згідно з актом виконаних робіт ГМ-К-ДО1998 від 28.06.2015 р., складеним, підписаним ТОВ "Гранд Мотор" та ОСОБА_5, вартість робіт, проведених для автомобіля НОМЕР_4, становить 6805,00 грн., вартість запасних частин, деталей і матеріалів, які були використані у процесі виконання робіт, - 73484,00 грн., всього - 80289,00 грн. з ПДВ.

09.06.2015 р. позивачем було складено страховий акт №СА03.0032.10.013, яким дорожньо-транспортна пригода, що сталася 03.04.2015 р., визнана страховою подією, у зв'язку з чим здійснюється страхове відшкодування у розмірі 80289,00 грн. за реквізитами ТОВ "Гранд Мотор".

Відповідно до платіжного доручення №2355 від 10.06.2015 р. ОСОБА_2 "СК "Юнісон Страхування" було перераховано ТОВ "Гранд Мотор" 80289,00 грн. страхового відшкодування згідно з актом №СА03.0032.10.013 від 09.06.2015 р., ТЗ Toyota RAV4 н.з. ВХ3533ВО.

Позивач звернувся до ОСОБА_2 "СК "Провідна" зі заявою (№9-539 від 05.10.2015 р.) на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

ОСОБА_2 "СК "Провідна" 29.07.2016 р. перерахувало позивачеві 49500,00 грн. страхового відшкодування (обробка банківських виписок), про що повідомило також листом №17/05/9367 від 01.08.2016 р.

Позивач листом (№9-513 від 04.08.2016 р.) звернувся до відповідача, в якому пропонував здійснити перерахування коштів в розмірі 30789,00 грн. невідшкодованих фактичних витрат із виплати страхового відшкодування.

У листах (№24 від 01.09.2016 р., №250 від 27.09.2016 р.) відповідач повідомив, що не погоджується із зазначеними вище вимогами, оскільки йому не було направлено належним чином завіреної копії договору від 15.01.2015 р. №013, і на огляд пошкодженого транспортного засобу не було запрошено ані винуватця ДТП, ані представника відповідача.

У зв'язку з невідшкодуванням 30789,00 грн. страхового відшкодування, що було сплачене позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №0300.000802.013 від 15.01.2015 р., позивач звернувся до відповідача з позовом про його стягнення.

Сторонами в матеріали справи надано копію квитанції №0.0.658626499.1 від 24.11.2016 р. про сплату на рахунок ОСОБА_2 "Страхова компанія "Юнісон страхування" 30789,00 грн. страхового відшкодування згідно зі страховим актом.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Приписами статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.11.2014 зі справи № 910/17223/13 та від 23.12.2015 зі справи № 6-2587цс15).

Згідно з приписами пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №0300.000802.013 від 15.01.2015 р. у зв'язку з настанням страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) було виплачено вигодонабувачеві за договором 80289,00 грн. страхового відшкодування (страховий акт №СА03.0032.10.013 від 09.06.2015 р.).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2015 р. у справі №686/6974/15-п, яка набрала чинності 27.04.2015 р., працівника відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страховик відповідача ОСОБА_2 "СК "Провідна" 29.07.2016 р. перерахував позивачеві частину сплаченого ним за договором №0300.000802.013 від 15.01.2015 р. страхового відшкодування в сумі 49500,00 грн.

Таким чином, невідшкодованим позивачу залишилось страхове відшкодування в сумі 30789,00 грн., про стягнення якого позивачем заявлено позов до відповідача як особи, відповідальної за дії свого працівника.

Після подання позову до суду (09.11.2016 р. - відповідно до штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) та порушення провадження у справі (ухвала від 15.11.2016 р.) ОСОБА_3 відповідно до квитанції №0.0.658626499.1 від 24.11.2016 р. сплачено ОСОБА_2 "Страхова компанія "Юнісон страхування" 30789,00 грн. страхового відшкодування згідно зі страховим актом. Цей факт визнається сторонами, зокрема, позивачем у заяві №9-691 від 24.11.2016 р. При цьому позивач просить припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Крім того, судом враховуються положення п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №924/1100/16 припинити.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (01601, м. Київ, пл. Спортивна 1А); 3 - відповідачу (29016, м. Хмельницький, вул. Тернопільська 13). 2 - рек. з пов. про вруч.