ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"06" грудня 2016 р. Справа № 5027/805-б/2012
(926/3071/16)

За позовом керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) ОСОБА_1 академії аграрних наук України, м.Київ 2) Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції ОСОБА_1 академії аграрних наук України, м.Чернівці

до 1) державного підприємства Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України, м.Чернівці

2) фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області

про визнання недійсним договору про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні, звільнення земельної ділянки

в межах справи №5027/805-б/2012

За заявою управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, м.Чернівці

до державного підприємства Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України, м.Чернівці

про банкрутство

суддя В.В.Дутка

представники:

від позивача 1 - не зявився

від позивача 2 - ОСОБА_3, довіреність від 04.10.2016р.

від відповідача 1 не зявився

від відповідача 2 ОСОБА_4, довіреність від 20.04.2016р.

від прокуратури - ОСОБА_5

СУТЬ СПОРУ: У провадженні господарського суду Чернівецької області перебуває справа №5027/805-б/2012 про банкрутство державного підприємства Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України.

28.09.2016р. через канцелярію суду надійшла позовна заява керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) ОСОБА_1 академії аграрних наук України, м.Київ 2) Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції ОСОБА_1 академії аграрних наук України до державного підприємства Дослідне господарство Центральне та фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні, звільнення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області (суддя Дутка В.В.) від 28.09.2016р. у справі №926/3071/16 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, призначено судове засідання на 18.10.2016р.

Ухвалою від 18.10.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №5027/805-б/2012 про банкрутство, розгляд заяви відкладений на 15.11.2016р.

Ухвалою від 15.11.2016р. розгляд справи відкладено на 25.11.2016р., відповідача зобовязано надати докази у підтвердження повноважень ОСОБА_6, як директора інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН станом на 24.07.2011р., проектну документацію згідно п.6.2 договору від 15.07.2011р.

Ухвалою від 25.11.2016р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 06.12.2016р., відповідачів зобовязано надати проектну документацію, редакцію Статуту ДПДГ «Центральне» станом на час укладення спірного договору від 24.07.2011р.

30.11.2016р. через канцелярію суду надані письмові пояснення НААН України, в яких остання просить визнати недійсним договір, а також удаваним згідно положень частин 1,3,5 ст.203, ст.ст. 215, 235 ЦК України, оскільки сторони вчинили дії з виконання умов договору оренди земельної ділянки: одна сторона передала, а друга- прийняла земельну ділянку державної власності для використання її в комерційних цілях.

06.12.2016р. через канцелярію суду відповідач-1 подав додаткові письмові пояснення від 28.11.2016р., де зважаючи на викладене та враховуючи відзив на позовну заяву про визнання недійсним договір про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.11.2016 року № 02- 08/438 ДПДГ «Центральне» вважає, що договір відповідає вимогам дійсності правочинна, а саме ст. 203 ЦК України. Даний договір укладений із дотриманням загальних вимог Цивільного кодексу України, актів цивільного законодавства, інтересам держави та суспільства. При укладанні даного договору волевиявлення сторін за договором було вільним та відповідало внутрішній волі контрагентам. Одночасно із запереченнями відповідач-1 подав клопотання про долучення до справи додаткових доказів.

У судовому засіданні 06.12.2016р. прокурор, представник позивача-2 просили задовольнити позов. Представник відповідача-2 вважає позов необґрунтованим з підстав, викладених у відзиві на позов, та просив відмовити в позові.

Представники позивача-1, відповідача-1 в засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про дату та місце слухання справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи, призначеного на 06.12.2016р., не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року у справі про представництво інтересів держави в господарському судочинстві, прокурор або його заступник самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Відповідно до ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

На виконання покладених на органи прокуратури функцій та завдань, реалізуючи права передбачені вказаними нормативно-правовими актами, керівник Чернівецької місцевої прокуратури звертається до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі ОСОБА_1 академії аграрних наук України та Буковинської державної сільськогосподарської станції НААН України, виходячи з наступного.

Чернівецькою місцевою прокуратурою встановлено, що державне підприємство Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону НААН, як окрема юридична особа створене 30.06.1999 року Постановою ОСОБА_7 Української академії аграрних наук, оформленої протоколом №13, на базі частини земель і майна виробничого підрозділу Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (далі Дослідна станція).

На момент створення ДПДГ «Центральне» у користуванні Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції перебувала земельна ділянка, площею 3012 га. (згідно Державних актів на право постійного користування № А- 000003 від 10.02.1993 (2187,5 га.) та № А-000004 від 03.06.1993 (825,3 га.)

На сьогоднішній день, постійним користувачем вказаних земельних ділянок є Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України як правонаступник Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України.

Згідно вищевказаних державних актів земля надана для науково-дослідної і виробничої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України - землі дослідних полів науково-дослідних установ відносяться до особливо цінних земель.

Статтею 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності ОСОБА_1 академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» передбачено, що ОСОБА_1 академія аграрних наук України, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу ОСОБА_1 академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, пов'язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно ст. 1 вказаного Закону у віданні ОСОБА_1 академії аграрних наук України перебувають установи, організації, підприємства згідно з переліком, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням ОСОБА_1.

Згідно Переліку установ, організацій та підприємств, які перебувають у віданні Української академії аграрних наук, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1089 від 22 червня 1999 р., державне підприємство "Дослідне господарство "Центральне" () перебуває у віданні ОСОБА_1 академії аграрних наук України.

Відповідно до ст.ст. 1,4,8 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" НААН України є суб'єктом управління об'єктами державної власності, тобто уповноваженим органом щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Таким чином, ОСОБА_1 академія аграрних наук України є органом, уповноваженим управляти майном ДП «Дослідне господарство «Центральне» і відповідно лише академія наділена правом їм розпоряджатись.

Прокуратурою встановлено, що 12.08.2015 Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ДГ «Центральне»» НААН України за 2014 рік та завершальний місяць 2015 р.

Під час ревізії ДПДГ «Центральне» надано договір про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.07.2011 укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

В ході ревізії встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, на момент завершення ревізії по вказаному договору підряду жодних взаєморозрахунків між ДП «Дослідне господарство «Центральне»» та ФОП ОСОБА_2 не проводилось.

Внаслідок укладеного договору про надання підряду від 15.07.2011 між ОСОБА_2 та ДПДГ «Центральне» фактично виникли відносини оренди державного майна та оренди землі державної форми власності, надання якої суб'єктам господарювання для комерційного використання заборонено законом, статутом ДПДГ «Центральне», Дослідної станції та НААН України.

Оскільки, даний договір укладений з метою використання державного майна всупереч Закону, він суперечить інтересам держави та суспільства, що є підставою для визнання його недійсним.

Також вказаний договір є удаваним, так як воля сторін при укладенні вказаного договору підряду була спрямована не на встановлення цивільно-правових відносин, визначених главою 61 ЦК України (підряд), а на правовідносини щодо користування земельною ділянкою, державним майном врегульованих Законами України «Про оренду землі», «Про оренду державного та комунального майна» та Земельним кодексом України

Всупереч вимогам статуту, даний договір не погоджений ОСОБА_7 НААН України.

Враховуючи викладене, Чернівецька місцева прокуратура стверджує, що оспорюваний договір підряду підлягає визнанню удаваним із застосуванням наслідків його недійсності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як встановлено судом, 15.07.2011р. між ДП «Дослідне господарство «Центральне» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Підрядник) укладено договір про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору підрядник зобов'язаний за завданням Замовника на власний ризик виконати відповідно до умов цього Договору роботи щодо приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні на площі 5 га - площа ставка, 2.8 га - площа земельної ділянки необхідної для обслуговування споруди котра належить ДПДГ «Центральне», а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу, оплатити їх та надати послуги щодо науково-консультативного забезпечення (консультації) та методичні рекомендації.

У п.2 Договору сторони встановили перелік робіт, що виконуються підрядником, зокрема технічне обслуговування та ремонт гідротехнічної споруди, проведення рибоводно-меліоративних заходів, здійснення заходів про забезпеченню покращенню екологічного стану і умов відтворення рибних запасів, проведення роботи по спорожненню та наповненню ставка, забезпечення виготовлення паспорта водного об1єкта, виготовлення деревяних будинків в кількості 5 штук з метою розвитку зеленого туризму на Буковині, виготовлення дерев'яного будинку (кафе) тощо.

Підрядник згідно п.4.2. Договору має право отримати оплату за надані роботи, користуватися побудованими обєктами у власних цілях до моменту передачі їх за ОСОБА_4 здавання-приймання виконаних робіт.

Згідно п.5.1 Договору, сторони погодили, що ціна роботи за цим договором та відшкодування витрат підрядника пов'язаних із виконанням цього договору та плату за виконану ним роботу, відшкодовується шляхом надання дозволу підряднику використовувати у комерційних цілях гідротехнічну споруду технологічних водойм та прилеглу територію, а також об'єкти, що побудовані підрядником, згідно п.п. 2.15., 2.16., 2.12., 2.14. з метою розвитку зеленого туризму на Буковині.

Ціна роботи за цим Договором визначається згідно з приблизним кошторисом, який є додатком №1 до цього Договору (п.5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору, за надання Замовником послуги щодо науково консультативного забезпечення (консультації) та методичні рекомендації, ціна наданих послуг встановлюється в розмірі 7000 грн. включаючи ПДВ за 1р. наданих послуг.

Згідно п.5.6. Договору, сторони погодили, що у зв'язку із наявності заборгованості Замовника перед Підрядником, дана сума за послуги щодо науково-консультативного забезпечення (консультації) та методичні рекомендації зазначена в пп. 5.5., кожного 1 січня поточного року буде зараховуватися в погашення кредиторської заборгованості Замовника.

За п.6.2. Договору, Замовник протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором передає Підрядникові необхідну проектну документацію: креслення, зразки та інші необхідні документи для виконання роботи шляхом передачі по описі та по акту приймання.

Замовник сплачує Підряднику грошові кошти протягом трьох банківських днів згідно предявлених рахунків, але в будь-якому випадку не пізніше двох банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт, шляхом перерахування на банківський рахунок Підрядника грошових коштів (п.7.2. Договору).

Згідно п.п.8.1,8.2. Договору Підрядник зобов'язується виконувати роботи у протягом 10 (десяти) років без права дострокового виконання. Після закінчення виконання роботи Підрядник зобов'язаний письмово повідомити Замовника про готовність предмета підряду до здавання протягом 30 календарних днів.

Пунктом 12.2 вказаного договору встановлено, що строк його дії закінчується 15.07.2021р.

Договір від 15.07.2011р. підписаний сторонами та погоджений 24.07.2011р. директором інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН ОСОБА_6.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Однак, фактично відповідач-1 за оспорюваним договором передав відповідачу-2 для використання у комерційних цілях гідротехнічну споруду технологічних водойм та земельну ділянку, які йому не належать, при цьому не уклавши договору оренди земельної ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України та статей 4,15 Закону України "Про оренду землі".

Доказів у підтвердження прав власності, користування відповідача-1 щодо гідротехнічної споруди суду не надано.

Таким чином, спірний договір по своєму змісту та своїй правовій природі є договором оренди землі та майна, який неправильно названий сторонами договором про надання підряду.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України підставою набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок та підстави набуття права користування земельною ділянкою, зокрема, на умовах оренди, врегульовано ст.ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України.

Статтею 235 ЦК України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Тобто, воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином.

Згідно приписів ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Вимоги до форми та змісту договору оренди землі встановлені в Законі України "Про оренду землі".

У статті 15 Закону України "Про оренду землі" наведено перелік істотних умов договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

З аналізу спірного договору судом встановлено, що між сторонами укладений договір, який за своєю суттю є договором оренди земельної ділянки, метою укладення якого було отримання в користування земельної ділянки та те, що він не містить всіх істотних та невід'ємних частин договору оренди земельної ділянки, які встановлені ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Судом враховано, що зміст договору не передбачає чіткого визначення обєкту оренди (кадастровий номер, місце розташування); орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Крім того, відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно Закону України «Про особливості правового режиму діяльності ОСОБА_1 академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» ОСОБА_1 галузеві академії наук, зокрема: надають дозвіл організаціям, що віднесені до відання національних галузевих академій наук, на укладення договорів оренди майна, у тому числі нерухомого, що обліковується на балансах їх організацій;

Як встановлено судом відповідного рішення про передачу відповідачу-2 в оренду спірної земельної ділянки НААН України не приймалось.

Пунктом 4.6. Статуту ДП «Дослідне господарство «Центральне» Буковинського інституту агропромислового виробництва УААН у редакції від 26.01.2011р., яка була чинна на дату укладення оспорюваного договору, визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Господарства не допускається.

Господарству забороняється, згідно п.4.11 Статуту, без дозволу ОСОБА_1 безоплатно передавати в будь-якій формі закріплене за ним державне майно іншим установам, організаціям, підприємствам, а також громадянам. Оплачувана передача іншим установам, підприємствам, організаціям та громадянам, будівель, споруд, житла та інших приміщень, обладнання, транспортних засобів та інших основних засобів директором Господарства може здійснюватися в установленому законодавством порядку та лише з дозволу ОСОБА_7.

Докази погодження укладення оспорюваного договору НААН України в матеріалах справи відсутні.

Погодження оспорюваного договору директором інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН ОСОБА_6 спростовується зокрема, наказом НААН України від 24.11.2011р. №322 «Про реорганізацію Буковинського інституту агропромислового виробництва НААН». Так, згідно п.6 цього наказу, в.о. директора Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 академії аграрних наук України призначено ОСОБА_6, при цьому у п.7 вказано, що директором Інституту сільського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 академії аграрних наук України є ОСОБА_8

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_6 станом на 24.07.2011р. не займав посаду директора Інституту сільського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 академії аграрних наук України, а тому не був уповноважений погоджувати від імені Інституту укладення оспорюваного договору.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Доказів виконання умов оспорюваного договору (актів виконаних робіт, проектної документації, рахунків на оплату, платіжних документів тощо) з моменту його укладення по теперішній час, тобто в період більше 5 років, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач-2 незаконно набув право користування земельною ділянкою площею 7,8га, кошти за використання земельної ділянки не сплачує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.07.2011р. на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України та зобовязання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 звільнити займану нею земельну ділянку площею 7,8 га, отриманої у користування відповідно до договору про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.07.2011р., від побудованих підрядником згідно п.п.2, 2.15, 2.16, 2.12, 2.14 Договору об'єктів з метою розвитку зеленого туризму на Буковині на підставі ст. 387 ЦК України.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 2, 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 12, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.07.2011 укладеного між ДПДГ «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2.

3.Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 7,8 га., отриманої у користування відповідно до договору про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні від 15.07.2011р., від побудованих підрядником згідно п.п.2, 2.15, 2.16, 2.12, 2.14 Договору об'єктів з метою розвитку зеленого туризму на Буковині.

4.Стягнути з державного підприємства Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України (м.Чернівці, вул.Каштанова,20, код 00729876) на користь прокуратури Чернівецької області (м.Чернівці, вул.М.Кордуби, 21) судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на р/р 4946 ДКСУ м. Київ МФО 820172 .

5. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області, код НОМЕР_1) на користь прокуратури Чернівецької області (м.Чернівці, вул.М.Кордуби, 21) судовий збір у розмірі 1378,00 грн. на р/р 4946 ДКСУ м. Київ МФО 820172 .

СуддяОСОБА_9