УХВАЛА

23.11.2016Справа № 910/15032/13

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі»
провизнання наказу № 910/15032/13 від 25.10.2013 таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/15032/13

за позовомПублічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі»
простягнення 85075076,70 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники
від позивача -Павлін Т.В. (представник за довіреністю);
від відповідача (заявника): Ващука М.В. (представник за довіреністю); Огейчук Т.В. (керуючий санацією).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі» (далі - Товариство) про стягнення 85075076,70 грн. заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Кредитний договір).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2013 вказаний позов було задоволено повністю. Стягнуто з Товариства на користь Банку 61543863 грн. заборгованості за кредитом, 19420754,65 грн. заборгованості за процентами, 89549 грн. заборгованості по комісії, 2403936,44 грн. пені за несплату кредиту, 1616973,61 грн. пені за несплату процентів та 68820 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарського суду міста Києва 25.10.2013 було видано відповідний наказ № 910/15032/13.

У жовтні 2016 року Товариство звернулось до Господарського суду м. Києва із заявою про визнання судового наказу № 910/15032/13 від 25.10.2013 таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява мотивована тим, що у зв'язку із позасудовим врегулювання (задоволенням вимог Банку за рахунок предмета іпотеки за договором іпотеки, яким забезпечувалось виконання Товариством своїх зобов'язань перед Банком за Кредитним договором), на підставі частини 6 статті 36 Закону України «Про іпотеку», усі наступні вимоги Банку щодо виконання Товариством зобов'язань за Кредитним договором стали недійсними. Відтак, подальші зобов'язання Товариства перед Банком на підставі вказаної норми припинилися.

Представник позивача проти задоволення заяви Товариства заперечувала, та просила суд зупинити провадження у даній справі до моменту розгляду справи №910/10651/16.

Заслухавши заперечення представників Товариства з приводу заявленого клопотання позивача про зупинення провадження у даній справі, дослідивши матеріали справи суд відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є можливим до розгляду справи 910/10651/16, і жодним чином не пов'язаний з результатами розгляду останньої.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд вирішив вищевказану заяву відповідача задовольнити частково, виходячи з наступного.

З доданих до заяви документів убачається, що на забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та Товариством було укладено декілька окремих договорів застави, серед яких іпотечний договір від 29.12.2010, зареєстрований у реєстрі за № 3640, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. (далі - Іпотечний договір № 3640), за яким у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банку передавалися нежитлові будівлі, загальною площею 2796,10 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Машівський район, село Селещина, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6а (далі - Предмет іпотеки).

Відповідно до пункту 6.3 вказаного Іпотечного договору № 3640 вимоги Банку (Іпотекодержателя) можуть бути задоволені шляхом прийняття Банком (Іпотекодержателем), у разі згоди останнього та направлення Іпотекодавцю (Товариству) письмового повідомлення про прийняття Предмету іпотеки у власність в рахунок виконання зобов'язань за Кредитним договором. Застереження, наведене у цьому пункті, та докази направлення письмового повідомлення Іпотекодавцю (штемпель поштового відділення зв'язку тощо) є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (частина 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку»)..

Як убачається із Інформаційної довідки № 69953184 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (долучена до матеріалів справи) Предмет іпотеки зареєстрований 03.02.2015 11:04:57 на праві приватної власності за Банком. Підстава виникнення права власності - Іпотечний договір № 3640.

Отже, з матеріалів справи слідує, що Банком згідно з вимогами чинного законодавства України та на підставі відповідного іпотечного застереження, передбаченого в пункті 6.3 Іпотечного договору № 3640, здійснено позасудове врегулювання та звернуто стягнення на Предмет іпотеки шляхом визнання за собою права власності на останній.

Таким чином, Банк скористався позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 6 статті 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відтак, з моменту реєстрації за Банком права власності на Предмет іпотеки, усі наступні вимоги Банку щодо виконання Товариством своїх зобов'язань за Кредитним договором стали недійсними на підставі частини 6 статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, з указаного моменту зобов'язання Товариства перед Банком за Кредитним договором припинилися.

З матеріалів справи також убачається, що 27.08.2014 Господарський суд міста Києва порушив провадження у справі № 910/11048/14 за заявою ПАТ «Укртрансгаз» про банкрутство Товариства.

Ухвалою попереднього засідання від 04.02.2015 Господарський суд міста Києва затвердив реєстр вимог кредиторів Товариства, до якого включив, в тому числі вимоги Банку за Кредитним договором на загальну суму 112791811,78 грн., з яких вимоги, забезпечені заставою майна боржника (Товариства) на суму 86761202,74 грн.

Зазначена ухвала від 04.02.2015 попереднього засідання у справі № 910/11048/14 про банкрутство Товариства була переглянута за нововиявленими обставинами та ухвалою суду від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 скасована в частині визнання кредиторських вимог Банку на суму 112791811,78 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 також відмовлено Банку у визнанні кредитором Товариства на суму 112791811,78 грн. та зобов'язано розпорядника майна Товариства внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 ухвала Господарського суду м. Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 залишена без змін.

Наведені судові рішення у справі про банкрутство Товариства мотивовані тим, що Банк, як кредитор, втратив право вимоги до боржника (Товариства), оскільки ним було застосовано позасудове врегулювання відносин на підставі договору, укладеного між ним та боржником.

Згідно з частинами 2, 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відтак, наказ Господарського суду м. Києва № 910/15032/13 від 25.10.2013 у частині стягнення з Товариства заборгованості за Кредитним договором слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Підстав для визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню, у частині стягнення 68820 грн. судового збору, суд не вбачає.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2013 вказаний позов було задоволено повністю. Стягнуто з Товариства на користь Банку 61543863 грн. заборгованості за кредитом, 19420754,65 грн. заборгованості за процентами, 89549 грн. заборгованості по комісії, 2403936,44 грн. пені за несплату кредиту, 1616973,61 грн. пені за несплату процентів та.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 33-34, 43, 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Наказ Господарського суду м. Києва № 910/15032/13 від 25.10.2013 визнати таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технік Енерджі» (ідентифікаційний код 35076670) на користь Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (ідентифікаційний код 058393 грн. заборгованості за кредитом, 19420754,65 грн. заборгованості за процентами, 89549 грн. заборгованості по комісії, 2403936,44 грн. пені за несплату кредиту, 1616973,61 грн. пені за несплату процентів.

У іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

СуддяСташків Р.Б.