РІШЕННЯ

29.11.2016Справа №910/17172/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17172/16
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Море Изобилия», м. Миколаїв,

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне підприємство «Український науково-виробничий Центр «Промтекс», м. Київ,

про визнання недійсним договору від 25.07.2016 № 58/ВЗЗ-2016,

за участю представників:
позивача Бойчун Н.Д. (довіреність від 07.10.2016 № 07/10);

відповідача Шаталюк М.С. (довіреність від 18.01.2016 № 66);

третьої особи не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Море Изобилия» (далі Завод) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі Військова частина) про визнання недійсним договору від 25.07.2016, укладеного Військовою частиною та приватним підприємством «Український науково-виробничий Центр «Промтекс» (далі Підприємство), про закупівлю код ДК 016:2010 10.20.2 Риба, оброблена чи законсервована іншим способом; ікра осетрових та замінники ікри (код ДК 021:20-9 панірована риба та рибні консерви), лот 1 консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії» - 70 000 кг на суму 2 628 000 грн., за результатами застосування переговорної процедури закупівлі, відповідно до оголошення № 139391 в бюлетені, номер бюлетеня № 122 (01.07.2016) від 01.07.2016 замовником торгів Військовою частиною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 11.10.2016; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Підприємство.

30.09.2016 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові в повному обсязі.

10.10.2016 третя особа подала суду письмові пояснення; у задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі та розглядати справу без участі повноважного представника.

11.10.2016 позивач суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Судове засідання, призначене на 11.10.2016, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Курдельчука І.Д. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016 розгляд справи було призначено на 15.11.2016.

У судовому засіданні 15.11.2016 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи; представник відповідача підтримав вказане клопотання; представники сторін заявили клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд визнав клопотання сторін обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та визнав за необхідне оголосити перерву у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 продовжено строк розгляду спору на п`ятнадцять днів та оголошено перерву у судовому засіданні до 29.11.2016.

29.11.2016 позивач подав суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд визнати недійсними такі договори: від 25.07.2016 № 57/ВЗЗ-2016; від 25.07.2016 № 58/ВЗЗ-2016.

Судом не прийнято вказану заяву до розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова № 18) право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України). з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Так, подана позивачем заява містить вимоги про визнання двох правочинів недійсними, проте судовий збір сплачено лише за одну немайнову вимогу.

29.11.2016 позивач подав суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд визнати недійсним договір від 25.07.2016 № 58/ВЗЗ-2016 (далі - Договір).

Вказана заява прийнята судом до розгляду як така, що відповідає вимогам ГПК України.

29.11.2016 Військова частина подала суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Представник позивача у судовому засіданні 29.11.2016 надав пояснення по справі; просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору; просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез`явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 29.11.2016 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

У судовому засіданні 29.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 Військовою частиною (замовник) і Підприємством (учасник) було укладено Договір № 58/ВЗЗ-2016, за умовами якого:

- учасник зобов`язується у 2016 році поставити замовникові товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (додаток 1), а замовник прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 Договору);

- найменування (номенклатура, асортимент) товару код ДК 016:2010 10.20.2 Риба, оброблена чи законсервована іншим способом: ікра осетрових та замінника ікри (код ДК 021:209-панірована риба та рибні консерви). Кількість товару за Договором лот 1 консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії» - 70 000 кг. (пункт 1.2 Договору).

Вказаний правочин було укладено у результаті проведення Військовою частиною закупівлі на підставі оголошення № 139391 Вісник державних закупівель № 122 від 01.07.2016.

На думку позивача, торги були проведені з порушенням чинного законодавства України, оскільки, відповідач-1 керувався Законом України «Про здійснення державних закупівель».

Так, Завод вказує, що Військова частина повинна була керуватися Законом України «Про публічні закупівлі» та Законом України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони».

Відповідач і третя особа заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність застосування Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на таке.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд погоджується з доводами відповідача та третьої особи про те, що процедура закупівлі правомірно проводилася із застосуванням Закону України «Про здійснення державних закупівель», виходячи з такого.

Закон України «Про здійснення державних закупівель» втратив чинність на підставі Закону України «Про публічні закупівлі».

Пунктом 1 розділу IX прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію:

- з 1 квітня 2016 року - для центральних органів виконавчої влади та замовників, що здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання;

- з 1 серпня 2016 року - для всіх замовників.

Систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Міністерства забезпечують формування та реалізують державну політику в одній чи декількох сферах, інші центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики.

Міністерство є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох визначених Кабінетом Міністрів України сферах, проведення якої покладено на Кабінет Міністрів України Конституцією та законами України. Міністерство очолює міністр України (далі - міністр), який є членом Кабінету Міністрів України.

Згідно з Положенням про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС як центральний орган виконавчої влади з метою організації своєї діяльності здійснює функцію головного розпорядника бюджетних коштів, забезпечує їх ефективне і цільове використання.

Відповідно до Закону України «Про Національну гвардії України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи МВС і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України лише входить до системи МВС та згідно розділу II Закону України «Про Національну гвардії України» має свою структуру.

Військово-політичне та адміністративне керівництво Національною гвардією України здійснює Міністр внутрішніх справ України.

Військово-політичне керівництво Національною гвардією України - це діяльність, спрямована на забезпечення реалізації державної політики у сфері діяльності Національної гвардії України, політичних та стратегічних цілей, принципів і напрямів її розвитку.

Адміністративне керівництво Національною гвардією України - це діяльність, спрямована на всебічне забезпечення життєдіяльності Національної гвардії України, її функціонування та розвитку з метою виконання основних завдань державної політики у сфері її діяльності.

Безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України здійснює командувач Національної гвардії України, який одночасно є начальником головного органу військового управління Національної гвардії України.

Безпосереднє військове керівництво Національної гвардії України - це діяльність, спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Національної гвардії України, її технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення, визначення основ її застосування, а також управління нею під час виконання службово-бойових завдань.

Діяльність в окремих сферах господарювання згідно з Законом України «Про публічні закупівлі» - це діяльність, що здійснюється в одній або декількох з таких сфер: забезпечення виробництва, транспортування, постачання та зберігання газу; забезпечення виробництва, транспортування та постачання теплової енергії; забезпечення виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії, централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єднаною енергетичною системою України; забезпечення виробництва, транспортування та постачання питної води, забезпечення функціонування централізованого водовідведення; надання послуг з користування інфраструктурою залізничного транспорту загального користування, забезпечення функціонування міського електричного транспорту та експлуатація його об`єктів для надання послуг з перевезення; надання послуг автостанцій, портів, аеропортів, послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден; надання послуг поштового зв`язку, геологічне вивчення (у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ) нафтогазоносних надр, родовищ вугілля та інших видів твердого палива; забезпечення функціонування та експлуатація телекомунікаційних мереж фіксованого зв`язку загального користування або надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг; забезпечення транспортування, зберігання, переробки нафти та нафтопродуктів сирих; забезпечення функціонування ринку електричної енергії, ринку «на добу наперед», балансуючого ринку, ринку допоміжних послуг, а також надання послуг системного оператора, адміністратора розрахунків, адміністратора комерційного обліку, оператора ринку, гарантованого покупця відповідно до положень Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», надання допоміжних послуг на ринку допоміжних послуг та послуг з вирівнювання умов для конкуренції відповідно до положень Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України»; розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, організація, координація, а також безпосереднє постачання товарів, виконання робіт та надання послуг на виконання державного оборонного замовлення.

Таким чином, Національна гвардія України та її структурні підрозділи, в тому числі, Військова частина, не відносяться до центральних органів виконавчої влади.

Також, відповідач-1 не виконує діяльність в окремих сферах господарювання.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» визначено, що гарантоване забезпечення потреб оборони це забезпечення суб`єктів, визначених у частині першій статті 2 цього Закону, товарами, роботами і послугами, необхідними для виконання завдань щодо відсічі збройної агресії та відвернення загроз державній безпеці, незалежності України, її територіальній цілісності і недоторканості, щодо боротьби з тероризмом, усунення обставин, що зумовили необхідність введення надзвичайного стану.

Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону закупівля товарів, робіт і послуг замовниками, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У свою чергу, Закон України «Про публічні закупівлі» був введений в дію з 1 серпня 2016 року для всіх замовників.

Також, частиною сьомою розділу IX прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що процедури закупівель товарів, робіт та послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону.

Крім того, для надання роз`яснення щодо застосування Законів України під час здійснення державних закупівель відповідач-1 звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з листом від 16.08.2016 № 2102.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало відповідь (лист від 22.09.2016 № 1598), в якій вказало таке: 04.06.2016 дія Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» поширюється на замовників, зазначених у частині першій статті 2 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» для яких Закон України «Про публічні закупівлі» введено в дію з 1 квітня 2016 року. Разом з тим, замовникам для яких Закон введено в дію з 1 серпня 2016 року, необхідно було здійснювати закупівлю товарів, робіт та послуг з дотриманням вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.2014.

Таким чином, відповідно до того, що Військова частина не відноситься до центральних органів виконавчої влади та замовників, що здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, то відповідачем правомірно була проведена переговорна процедура відповідно Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Слід зазначити, що позивач не брав участі у процедурі закупівлі; не подавав пропозиції та не вчиняв жодних дій спрямованих на участь у процедурі закупівлі.

За змістом Закону та статті 124 Конституції України (щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі) зацікавлена особа вправі оскаржити безпосередньо в судовому порядку результати процедури торгів. Особливостей оскарження результатів процедури торгів у судовому порядку цим Законом не визначено, проте з системного аналізу його положень вбачається, що відповідний позов подається особою, право чи законний інтерес якої порушено внаслідок рішення, дії чи бездіяльності замовника, які суперечать законодавству у сфері державних закупівель, порушують принципи здійснення закупівель та вплинули на результати державних закупівель. Внаслідок задоволення позову припиняється порушення прав (охоронюваних законом інтересів), компенсуються витрати, що виникли у зв`язку з порушенням, або в інший спосіб нівелюються негативні наслідки їх порушення.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту передбачені частиною другої цієї статті та статті 20 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Таким чином, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Судом встановлено, що: Завод не брав участі у процедурі закупівлі та не вчиняв дій спрямованих на укладення з відповідачем договору, а тому суд дійшов висновку про те, що права позивача укладенням оспорюваного правочину не порушені, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Що ж до процедури закупівлі, то слід вказати таке.

Відповідачем було оголошено про проведення процедури закупівлі код ДК 016:2010 - 10.20.2 - Риба, оброблена чи законсервована іншим способом; ікра осетрових та замінники ікри (код ДК 021:20-9 - панірована риба та рибні консерви): лот 1 - консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії»; лот 2 - консерви рибні «Бички обсмажені у томатному соусі».

Частинами першою четвертою статті 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» переговорна процедура закупівлі - це процедура, яка використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Замовник під час проведення переговорів вимагає від учасника подання ним підтвердженої документально інформації про відповідність учасника кваліфікаційним вимогам відповідно до статті 16 цього Закону.

Замовник протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про застосування переговорної процедури закупівлі подає для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу відповідно до статті 10 цього Закону інформацію про застосування переговорної процедури закупівлі, яка повинна містити: найменування та місцезнаходження замовника; адресу веб-сайту, на якому додатково розміщується інформація замовника про закупівлю (у разі наявності); найменування, кількість товару і місце його поставки, вид робіт та місце їх виконання або вид послуг та місце їх надання; строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; найменування, місцезнаходження та контактні телефони учасника (учасників), з яким проведено переговори; ціну пропозиції; реєстраційний рахунок замовника, відкритий в органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (у разі здійснення закупівлі за рахунок бюджетних коштів).

Обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі повинно містити: умови застосування процедури закупівлі; посилання на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування процедури закупівлі.

Оприлюднення інформації про застосування переговорної процедури закупівлі не вважається запрошенням до участі у процедурі закупівлі для невизначеного кола осіб.

Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі: 1) закупівлі творів мистецтва або закупівлі, пов`язаної із захистом прав інтелектуальної власності, або укладення договору про закупівлю з переможцем архітектурного чи мистецького конкурсу; 2) відсутності конкуренції (у тому числі з технічних причин) на відповідному ринку, внаслідок чого договір про закупівлю може бути укладено лише з одним постачальником, за відсутності при цьому альтернативи; 3) нагальної потреби у здійсненні закупівлі у зв`язку з виникненням особливих економічних чи соціальних обставин, які унеможливлюють дотримання замовниками строків для проведення процедур конкурсних торгів, а саме пов`язаних з негайною ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій, а також у зв`язку з особливим періодом, якщо замовником виступає Міністерство оборони України та його розвідувальний орган, Міністерство внутрішніх справ України, Служба безпеки України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Служба зовнішньої розвідки України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій та інші військові формування та/або частини, а також наданням у встановленому порядку Україною гуманітарної допомоги іншим державам. Застосування переговорної процедури закупівлі у таких випадках здійснюється за рішенням замовника щодо кожної процедури; 3 1) нагальної потреби у здійсненні закупівлі у зв`язку з виникненням особливих обставин, які унеможливлюють дотримання замовниками - відповідними місцевими державними адміністраціями, визначеними Кабінетом Міністрів України, - строків для проведення процедур конкурсних торгів для закупівлі робіт (товарів, послуг) для будівництва інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави в особливий період; 4) якщо замовником було двічі відмінено процедуру закупівлі через відсутність достатньої кількості учасників; 5) потреби здійснити додаткову закупівлю в того самого постачальника з метою уніфікації, стандартизації або забезпечення сумісності з наявними товарами, технологіями, роботами чи послугами, якщо заміна попереднього постачальника (виконавця робіт, надавача послуг) може призвести до несумісності або виникнення проблем технічного характеру, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням; 6) необхідності проведення додаткових будівельних робіт, не зазначених у початковому проекті, але які стали через непередбачувані обставини необхідними для виконання проекту за сукупності таких умов: договір буде укладено з попереднім виконавцем цих робіт, такі роботи технічно чи економічно пов`язані з головним (первинним) договором; загальна вартість додаткових робіт не перевищує 50 відсотків вартості головного (первинного) договору; 7) закупівлі юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та інтересів України, в тому числі з метою захисту національної безпеки і оборони, під час врегулювання спорів, розгляду у закордонних юрисдикційних органах справ за участю іноземного суб`єкта та України на підставі рішення Кабінету Міністрів України або Ради національної безпеки і оборони України.

Загальний строк для визначення переможця переговорної процедури закупівлі не повинен перевищувати п`яти днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу інформації про застосування переговорної процедури закупівлі. Замовник акцептує пропозицію за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в день визначення переможця. Повідомлення про акцепт пропозиції обов`язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу.

Замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через 10 днів (п`ять днів - у разі застосування переговорної процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої цієї статті, а також у разі закупівлі нафти, нафтопродуктів сирих, електричної енергії, послуг з її передання та розподілу, централізованого постачання теплової енергії, послуг поштового зв`язку, поштових марок та маркованих конвертів, телекомунікаційних послуг, у тому числі з трансляції радіо- та телесигналів, послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування) з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Інформація про результати переговорної процедури закупівлі оприлюднюється в порядку, передбаченому статтею 32 цього Закону.

Разом з тим, судом встановлено, що засідання комітету з конкурсних торгів Військової частини було проведено 30.03.2016 та оформлено відповідний протокол № 40.

З вказаного протоколу вбачається, що: Завод не був учасником вказаного засідання; всього були присутні сім учасників, серед яких і третя особа.

За результатами засідання було запропоновано визнати найменшими запропонованими такі ціни:

- товариство з обмеженою відповідальністю «Геус-Груп» (далі ТОВ «Геус-Груп») щодо закупівлі консерви рибних «Сардини натуральні з додаванням олії» лот 1;

- Підприємства щодо закупівлі консерви рибних «Бички томатні обсмажені у томатному соусі» лот 2.

В подальшому лише через три місяці відбулося засідання комітету з конкурсних торгів Військової частини та оформлено протокол від 24.06.2016 № 224, з якого вбачається, що було ухвалено направити запрошення третій особі та ТОВ «Геус-Груп» для проведення переговорів.

Зі звіту про результати проведення переговорної процедури закупівлі від 30.08.2016 № 30 вбачається, що переговори були проведені лише з Підприємством 29.06.2016 та оформлено відповідний протокол від 29.06.2016 № 235, який суду подано не було.

01.07.2016 було розміщено інформацію про те, що учасником переговорів було Підприємство за двома лотами (хоча у протоколі від 30.03.2015 № 40 зафіксовано те, що третя особа не пропонувала жодних пропозицій по лоту № 1).

02.07.2016 було розміщено інформацію про те, що Підприємство є переможцем-учасником за двома лотами (№ 1 та № 2).

26.07.2016 було розміщено інформацію про те, що 25.07.2016 було укладено договори з переможцем закупівлі, а саме з Підприємством, і визначено дату акцепту 01.07.2016.

Таким чином, тривалість проведення процедури закупівлі; зникнення одного з учасників, якого було запрошено на переговори; перемога третьої особи за двома лотами, враховуючи те, що нею було запропоновано ціну лише за лотом № 2, свідчать про порушення у процедурі закупівлі.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з`ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 06.12.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук