ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.Справа № 922/3592/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" с. Олександрівка
про стягнення 20.111,35грн.
за участю представників:

позивач - ОСОБА_2, довіреність №5346/01-25/08-14 від 28.11.2016р.;

відповідач - ОСОБА_1, довіреність б/н від 10.11.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

24.10.2016р. ОСОБА_3 екологічна інспекція у Харківській області звернулася до господарського суду Харківської області із позов до ПСП «Нове життя» про стягнення з відповідача на користь держави шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у розмірі 20.111,35грн. В обґрунтування позову прокурор вказує на те, що відповідачем, невідшкодована шкода, спричинена державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що відображено у акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 41/01-04/02-09, за результатами такої перевірки внесено припис №02-25/12 від 04.06.2015р., в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 40, 51, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст.10, 11, 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ст. ст. 1166 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 екологічна інспекція у Харківській області позов підтримує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, у письмових поясненнях (від 01.12.2016р.) заперечує проти обставин викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ПСП "Нове життя" проти позову заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити в позові з підстав наведених у відзиві на позов (11.11.2016р. вх. №38529) та у доповненнях до відзиву (01.12.2016р. вх. №40989).

В судовому засіданні 22.11.2016р. було оголошено перерву до 10год. 15хв. 01.12.2016р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

ОСОБА_3 екологічною інспекцією у Харківській області (надалі Держекоінспекція) на виконання постанови старшого слідчого СВ Валківського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 25.05.2015 та наказу Держекоінспекції від 02.06.2015р. №41/01-04 проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря у діяльності ПСП «Нове Життя», яке здійснює діяльність за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Олександрівка, вул.. Гагаріна, 2.

Про здійснення перевірочного заходу дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідач був повідомлений позивачем листом за вих. №1753/01-25/02-09 від 04.06.2015р. (т.I., а.с. 21).

За результатами перевірки складено акт перевірки від 04.06.2015 за №41/01-04/02-09. На підставі Акту перевірки було винесено Припис від 04.06.2015р. №02-25/12. (т.I., а.с. 22)

Відповідно до вказаного акту вбачається, що відповідно до звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин, розробленого у 2012р. ПП "Енергозбереження та екологія" на ПСП "Нове Життя" джерелами утворення забруднюючих речовин в атмосферне повітря є 46 стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. (т.I., а.с.19)

Крім того, у ПП "Нове життя" в наявності дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів від 06.08.2012р. №-68, терміном дії до 06.08.2017р., який отримано вперше.

Таким чином, відповідач у період з початку виробничої діяльності по 06.08.2012р. здійснював наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

04.06.2015р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Держекоінспекцією винесено на адресу відповідача припис №02-25/12. Припис отримано відповідачем 11.06.2016р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №141 та опис.(т.I., а.с. 25)

Відповідно до пункту 4 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014р. №01-06/20/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків", збитки завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

У зв'язку з виявленим порушенням, Держекоінспекцією з урахуванням інформації про фактичні обсяги викидів в матеріалах інвентаризації роботи статкування, визначених у таблиці 2.4. та на підставі "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.12.2008р. № 639 від 10.12.2008р., розраховано суму збитків, спричинених державі в розмірі 20.111,35грн. та пред'явлено претензію від 22.06.2015р. №23 про відшкодування цих збитків (т.I., а.с. 27-28).

Оскільки відповідач вимоги зазначеної претензії добровільно не виконав, збитки, завдані державі, не відшкодовані, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно із приписами ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди міститься у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно встановити в діях відповідача наявність складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; вину заподіювача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Процедура проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів регулюється Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 р., відповідно до п.1.4 якого акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

При цьому відсутність вини відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України доводиться особою, яка завдала шкоди (вказана позиція міститься у п.1.3 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. N 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями).

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 ЦК України). Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди (п. 1.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 р. N 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями).

Дослідивши матеріали справи, судом вбачається, що позивачем надано усі докази на підтвердження завдання відповідачем шкоди внаслідок його неправомірної поведінки.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем було порушено ст. ст. 10, 11 Закону «Про охорону атмосферного повітря», а саме допущено здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Заперечення відповідача щодо невірного розрахунку суми збитків, не відповідності фактичним обставинам та фактичній господарській діяльності ПСП "Нове Життя", викладені у відзиві та те, що у діях ПСП "Нове Життя" відсутні порушення вимог ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" у зв"язку із набранням законної сили постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі 820/8023/15, в якій були скасовані пункти 4, 9, 12, 15, 16 припису Держекоінспекції від 04.06.2015р. №02-25/12, спростовуються належними доказами, наявними у справі та не приймаються судом виходячи з наступного.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженій наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 (далі Методика).

При цьому, п.п. 2.1.2 Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Пунктами 2.7, 2.7.1. Методики унормовано, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках: викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

В свою чергу, відповідно до п.3.6 Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, розрахунковим методами проводиться за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п.3.11 Методики).

Таким чином, моментом виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, пов'язаного з викидами забруднюючих речових в атмосферне повітря без відповідного дозволу, зокрема:

- відлік фактичного відпрацьованого часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати закінчення терміну дії дозволу;

- у разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати, з якої суб'єкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу.

Суд зазначає, що фактичні розміри викидів забруднюючих речовин визначені у звіті з інвентаризації викидів забруднюючих речовин. Цей звіт зроблено з урахуванням фактичного використання джерел викидів (в тому числі з урахуванням періодів консервації/розконсервації). Звіт затверджено директором відповідача ОСОБА_4, саме цей звіт став підставою для визначення позивачем шкоди завданої викиданням забруднюючих речовин під час її розрахунку у відповідності до Методики.

Доказів які б спростовували відомості наведені у вказаному звіті, що затверджений відповідачем, не надано. За таких обставин, суд приймає відомості про фактичні обсяги викидів вказані у звіті як такі, що відповідають дійсності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 20.111,35грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору та покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 33 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря", ст.1166 ЦК України, ст.ст. 68, 69 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 34, 43, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя" (зареєстрованого за адресою: 63504, Харківська область, Валківський район, с.Олександрівка, пр. Леніна, 3, ) на користь держави на р/р 0120, УК у Валківському районі Харківської області, , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 20.111,35грн.

3. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове Життя" (зареєстрованого за адресою: 63504, Харківська область, Валківський район, с.Олександрівка, пр. Леніна, 3, ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області на р/р 1164, ДКСУ у м. Києва, , МФО 820172, судовий збір 1.378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень, 00 копійок).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

/Справа №922/3592/16/