ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 р. Справа № 917/1496/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (пр. Повітрофлотський, буд. 25, м. Київ, 03049; вул. Костянтинівська, буд. 73, м. Київ, 04080)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський мясокомбінат" (вул. Карла Маркса, буд. 228, м. Глобине, Полтавська область, 39000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 01042)

про стягнення 8385,16 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

від третіх осіб: не з'явились

Розглядається позовна заява про стягнення 8385,16 грн. в порядку регресу витрат на виплату страхового відшкодування за договором страхування, оформленим полісом № АВ/4719624 від 12.08.2012р.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що з моменту виплати страхового відшкодування ПАТ «АСК «ІНГО Україна» до неї перейшло право зворотної вимоги (регресу) за ст. 1191 ЦК України; тому до позивача перейшло право вимоги, що називається суборгацією; при суборгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку; оскільки страхова подія відбулася 14.01.2013р., а позов подано 16.09.2016р., то позивачем пропущено строк позовної давності по даним вимогам; за п. 7.1.3 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є невиконання потерпілим або іншою стороною своїх обовязків, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини настання або розмір заподіяної шкоди; проте позивач зміг встановити вказані обставини; позивач не довів порушення обовязку відповідачем підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 3 вказаного Закону (а.с.113-116).

Відповідач у відзиві також прохає застосувати наслідки спливу позовної давності до даних правовідносин (а.с.113-116).

За клопотанням позивача судове засідання 28.11.2016р. проводилося в режимі відеоконференції за участю Деснянського районного суду міста Києва.

В судовому засіданні 28.11.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

За полісом № АВ/4709624 від 12.08.2012р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія" "Провідна" (позивачем) було застраховано цивільну відповідальність страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський мясокомбінат" (відповідача), забезпечений транспортний засіб - автомобіль ГАЗ-3302-2183НГ державний реєстраційний номер ВI5709ВН, протягом періоду з 13.06.2012р. по 12.08.2013 року включно (а.с.14).

Страховим випадком за цим полісом є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

14.01.2013р. в с. Петропавлівська Борщагівска на вул. Петропавлівська, буд.2 в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортного засобу Хюндай реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу ГАЗ 33 реєстраційний номер ВI5709ВН, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобинський мясокомбінат" під керуванням водія ОСОБА_1 Зазначене підтверджується довідкою про дорожньо транспортну пригоду № 9142026 складеною підрозділом Києво-Святошинський при УДАІ ГУМВС України в м.Києві, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2013року у справі № 369/584/13-п (а.с.15-18).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2013 року у справі № 369/584/13-п встановлено, що громадянин ОСОБА_1, керуючи застрахованим автомобілем ГАЗ-3302-2183НГ, державний реєстраційний номер ВI5709ВН, виїжджаючи з паркувального майданчика, рухаючись заднім ходом, не переконався, що його рух буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб. Внаслідок цього здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай 1130», реєстраційний номер №АА0809МК, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За вказаною постановою судом було визнано винним вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, громадянина ОСОБА_1 (водія застрахованого автомобіля ГАЗ-3302-2183НГ, державний реєстраційний номер ВI5709ВН).

У довідці підрозділу Києво-Святошинського при УДАІ ГУМВС України в м. Києві від 14.01.2013року встановлено, що внаслідок даної ДТП автомобіль марки «Хюндай 1130», державний реєстраційний номер №АА0809МК отримав значні механічні пошкодження (а.с.15).

Власником транспортного засобу «Хюндай 1130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «ОТП Лізинг», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АА0809МК, виданого ВРЕВ ДАІ №13 при УДАІ м.Києва (а.с.20).

Даним транспортом під час ДТП керував водій ОСОБА_4 згідно водійського посвідчення ВАА посвідчення водія № 560627 (а.с. 21).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 29.01.2013р., звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 21.02.2013р.., контрольного листа від 29.01.2013р., та калькуляції від 29.01.2013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай 1130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становила 9599,16 грн. (а.с.26-39).

Згідно розрахунку суми матеріального збитку сума збиту власника транспортного засобу становить 8885,16 грн. (а.с.24).

Пошкоджений автомобіль «Хюндай 1130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований в Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" на підставі договору страхування № 250547699.12, укладеним зі страхувальником ТОВ «ОТП Лізинг», строк дії договору 10.08.2012р. 09.08.2013р., до страхових випадків віднесено, зокрема, пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.102-105).

Згідно страхового акту № 100878 від 18.07.2013р., складеного Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", належна до відшкодування страхувальнику сума становить 9676,80 грн. (а.с.108).

За платіжним дорученням № 9080 від 05.08.213р. страховик - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" виплатило страхувальнику - ТОВ «ОТП Лізинг» 9676,80 грн. страхового відшкодування (а.с.109).

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" звернулося до позивача (ПрАТ "Страхова компанія" "Провідна") з претензією від 03.08.2015р. № 3437, в якій заявило вимогу про відшкодування вартості страхового відшкодування в розмірі 9176,80 грн. на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», оскільки позивач є страхувальником цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіль ГАЗ-3302-2183НГ державний реєстраційний номер ВI5709ВН, водій якого спричинив вказане ДТП.

За результатом розгляду даної претензії та доданих до неї документів ПрАТ "Страхова компанія" "Провідна" склала страховий акт 1 № 1001/39/43422/Р від 01.09.2015р., за яким визначила належну до сплати сума страхового відшкодування в розмірі 8385,16 грн. (а.с.22-23).

03.09.2015р. позивачем на підставі Страхового акту № 1001/39/43422/Р від 01.09.2015р. здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 8385,16 грн. на користь ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", що підтверджується платіжним дорученням № 0036319 від 03.09.2015р. (а.с.101).

Позивач направив відповідачу претензію № 1350/2 від 13.06.2016р. з вимогою про відшкодування в порядку регресу 8385,16 грн. суми страхового відшкодування, виплаченого на користь ПАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (а.с.41-42).

Дана претензія була отримана відповідачем 17.02.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.42), проте відповідач оплати не провів.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов'язків.

Також згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 989 ЦК України також передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідач не надав суду жодних доказів повідомлення позивача про ДТП чи доказів, що він не мав змоги повідомити страховика.

Згідно підп. 38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 даного Закону.

За змістом наведених норм у разі неповідомлення у встановлений строк страховика про настання ДТП в останнього виникає право на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Відповідач є не тільки страхувальником, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а й власником транспортного засобу, з вини водія якого було спричинено ДТП.

Отже, особою, відповідальною за завдані у цьому разі збитки, є саме відповідач.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з тих підстав, що до позивача перейшло право вимоги, що називається суборгацією; при суборгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку; оскільки страхова подія відбулася 14.01.2013р., а позов подано 16.09.2016р., то позивачем пропущено строк позовної давності по даним вимогам, судом відхиляються з таких мотивів.

Суд визначає, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору й сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема ст.1191 ЦК, а також ст.38 закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». А для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.27 закону «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Така ж правова позиція викладена в на п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4.

Отже, при суборгації страховик виступає замість потерпілого. Тобто, страховику передаються права кредитора (потерпілого в ДТП) у страховому зобовязанні.

В даному випадку ПАТ "Страхова компанія" "Провідна" звертається до відповідача не як потерпілий, а в порядку регресу як особа, що здійснила страхове відшкодування шкоди, завданої відповідачем.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною шостою статті 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.

Отже, за регресними зобовязаннями перебіг строку позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання, а саме з дня виплати страхового відшкодування.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 р. у справі № 3-9гс15 (справа № 910/177/14). Підстави для відступу від правової позиції Верховного суду України у господарського суду відсутні.

Оскільки відшкодування шкоди було проведено позивачем 03.09.2015р. за платіжним дорученням № 0036319, то на дату подачі даного позову (20.09.2016р.) строк позовної давності за вимогами позивача не пропущений.

З огляду на викладене, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного погашення боргу відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський мясокомбінат" (вул. Карла Маркса, буд. 228, м. Глобине, Полтавська область, 39000; ідентифікаційний код 25167451) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (пр. Повітрофлотський, буд. 25, м. Київ, 03049; вул. Костянтинівська, буд. 73, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 23510137) 8385 грн. 16 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1378грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 30.11.2016р.

Суддя Безрук Т.М.