ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" листопада 2016 р. Справа № 921/507/16-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М. розглянув заяву б/н від 16.11.2016 р. (вх. №19880 від 18.11.2016 р.) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; адреса для кореспонденції: вул. Січових Стрільців (Артема), буд. 52-А, оф. 147, м. Київ, 04053

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 16 406 грн 74 коп.

За участі представників:

Стягувача: не прибув

Боржника: не прибув.

В порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Суть справи:

В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/507/16-г/8 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів, до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Сапанів, Кременецький район, Тернопільська область, про стягнення заборгованості в загальній сумі 16 406 грн 74 коп., з яких: 15 534,16 грн - неповернута сума кредиту (прострочена заборгованість) та 872,58 грн - пеня (з врахуванням прийнятої ухвалою суду від 26.09.2016 р. заяви позивача за №626/2016-2016/3 від 26.09.2016 р.).

18.11.2016 р. відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, в порядку ст. ст. 22, 121 ГПК України, звернулася до суду із заявою б/н від 16.11.2016 р. (вх. №19880 від 18.11.2016 р.) про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 р. у справі №921/507/16-г/8, згідно запропонованого нею графіку.

В обґрунтування даної заяви посилається на вкрай складне матеріальне становище. Зазначає, що виконання судового рішення шляхом одноразової сплати суми боргу є неможливим, оскільки на даний час вона підприємницьку діяльність не здійснює; будь-яких інших доходів, крім соціальної допомоги, не отримує; кошти на рахунках відсутні; на утриманні перебуває малолітня дитина та матір-інвалід І групи загального захворювання. Окрім того, просить врахувати, що на ній лежить тягар утримання житла, в якому проживає та сплати комунальних послуг.

В підтвердження наведеного до матеріалів заяви долучено: довідку з Управління праці та соціального захисту населення за №04/21559 від 07.11.2016 р.; довідку Сапанівської сільської ради за №866 від 09.11.2016 р.; довідку Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області за вих. №4317/13 від 11.11.2016 р.; Акт проведення обстеження на факт догляду за перестарілою особою від 27.09.2010 р.; довідку до Акта огляду МСЕК від 23.03.2011 р.; копію свідоцтва серії НОМЕР_2 від 24.11.2004 р. про народження; копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.02.2004 р. та довідку Сапанівської сільської ради за №849 від 02.11.2016 р.

Ухвалою суду від 18.11.2016 р. судове засідання по розгляду заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 б/н від 16.11.2016 р. (вх.№19880 від 18.11.2016 р.) про розстрочку виконання рішення суду у справі №921/507/16-г/8 було призначено на 12:15 год. 28.11.2016 р. та зобов'язано стягувача - ПАТ "Кредобанк" до дати проведення судового засідання подати суду письмову викладену позицію щодо заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду у даній справі.

В судове засідання 28.11.2016 р. повноважний представник стягувача за виконавчим документом (позивача у справі) не прибув, витребовуваних судом в ухвалі від 18.11.2016 р. документів не надав, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (заявник/боржник за виконавчим документом) в судове засідання 28.11.2016 р. не прибула, причин неприбуття не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Пунктом 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 передбачено, що заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК.

Питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання повинно бути розглянуто господарським судом протягом 10 днів з дня подання заяви. За змістом п. 25 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005р. №01-8/344 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" господарський суд не може продовжити встановлений частиною першою статті 121 ГПК України строк розгляду заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови.

За даних обставин, зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, що брати участь в судовому засіданні є правом сторони, беручи до уваги встановлений чинним законодавством присічний термін розгляду поданих в порядку ст. 121 ГПК України заяв, суд розглядає заяву б/н від 16.11.2016 р. (вх.№19880 від 18.11.2016) без участі представників стягувача та боржника, за наявними в справі документами.

Розглянувши заяву б/н від 16.11.2016 р. (вх. №19880 від 18.11.2016р.) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 р. у справі №921/507/16-г/8, оцінивши представлені боржником документи в їх сукупності, судом встановлено наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Сапанів, Кременецький район, Тернопільська область: 15 534 грн 16 коп. - заборгованості за кредитом, 774 грн 72 коп. - пені за несвоєчасне повернення суми кредиту та 1 369 грн 78 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти частини позову відмовлено.

18.11.2016 р. господарським судом Тернопільської області, на підставі ст. 116 ГПК України, видано відповідний наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до пункту 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події.

(Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов, господарських судів України" п. 7.2)

Таким чином, наведена вище стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є підставність цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Обов'язковою умовою надання розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обов'язок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Як вже зазначалось вище, в обґрунтування підстав для надання розстрочки сплати боргу та, відповідно, розстрочки виконання рішення суду, заявник посилається на важкий фінансовий стан зумовлений: наявністю на утриманні малолітньої дитини та матері інваліда, не здійсненням підприємницької діяльності, відсутністю коштів на рахунках, а також інших, окрім соціальної допомоги на дитину, джерел заробітку тощо.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Ст. 43 ГПК України унормовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Долучені боржником до заяви б/н від 16.11.2016 р. (вх. №19880 від 18.11.2016р.) про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 р. у справі №921/507/16-г/8 документи, зокрема: довідка Сапанівської сільської ради за №866 від 09.11.2016 р. про склад сім'ї, копії свідоцтва серії НОМЕР_2 від 24.11.2004 р. про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.02.2004 р., довідка Сапанівської сільської ради за №849 від 02.11.2016 р., Акт проведення обстеження на факт догляду за перестарілою особою від 27.09.2010 р., довідка до Акта огляду МСЕК від 23.03.2011 р. та довідка з Управління праці та соціального захисту населення за №04/21559 від 07.11.2016 р., підтверджують доводи останньої про те, що на її утриманні перебуває малолітня дитина (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) та перестаріла особа (мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.), яка є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду, а також те, що за період з травня місяця по жовтень місяць 2016 р. ОСОБА_2 отримала допомогу на 1 дитину, як одинока мати, в загальній сумі 9 186,00 грн.

Довідка Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області за вих. №4317/13 від 11.11.2016 р. свідчить про те, що згідно поданих декларацій платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 за 2015 рік отримала доходи в сумі 58 000 грн, а за І та ІІ квартал 2016 р. доходи - відсутні.

Поряд із цим, жодних доказів припинення/не здійснення підприємницької діяльності, відсутності доходів/збитковості діяльності підприємця на даний час заявником не надано.

Окрім того, не підтверджено жодним доказом і доводів заявника про відсутність коштів на рахунках, як і не надано доказів відсутності будь-яких інших джерел доходів (перебування у трудових відносинах з третіми особами/на обліку в органах працевлаштування, отримання відповідної допомоги тощо).

За даних обставин, суд прийшов до висновку, що долучені відповідачем до матеріалів справи документи не є достатніми доказами, які б підтверджували винятковість обставин та наявність підстав для розстрочки сплати боргу.

Слід також зазначити, що прийняття до уваги лише доводів відповідача, не враховуючи при цьому інтереси позивача, в даному випадку, буде порушенням принципів змагальності та рівності сторін перед законом і судом, передбачених статтями 42 та 43 ГПК України.

Таким чином, враховуючи, що боржник не довів достатніми доказами наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також приймаючи до уваги, що надання розстрочки сплати боргу може завдати шкоди правам та інтересам стягувача, суд визнає заяву боржника про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 р. по справі №921/507/16-г/8 необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.

Разом з тим, суд звертає увагу сторін на те, що в силу приписів ст. 121 ГПК України, право на повторне звернення із відповідною заявою про розстрочку виконання судового рішення, якщо вона вже розглядалася судом не обмежене та може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

За даних обставин, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 б/н від 16.11.2016 р. (вх.№19880 від 18.11.2016 р.) про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 07.11.2016 року №921/507/16-г/8 відмовити.

2. Ухвалу направити учасникам судового процесу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Суддя І.М. Гирила