КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа№ 911/5357/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивач - Рацун О.В., дов. № б/н від 30.12.15 року;

від відповідач - Дороніна О.М. дов. № 2-79 від 21.03.2016 року;

від третя особа - не з'явився;

від прокуратури - Ющенко М.А;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення Господарського суду Київської області

від 29.01.2015 року

у справі № 911/5357/14 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс»

до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії

«Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс»

Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

за участю прокуратури Київської області

про стягнення 182 986 794,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» 148 243 035,97 грн. - основного боргу, 29 274 986,57 грн. - інфляційних втрат, 5 468 772,02 грн. - 3 % річних та 73 080,00 грн. - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Турболінкс».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Шевченко Е.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року розгляд справи № 911/5357/14 відкладено на 01.04.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року розгляд справи № 911/5357/14 відкладено на 22.04.2015 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Шевченка Е.О. у відпустці, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, за результатами якого справу № 911/5357/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Пашкіної С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року справу № 911/5357/14 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року залучено до участі у справі прокуратуру Київської області, розгляд справи № 911/5357/14 відкладено на 03.06.2015 року.

22.04.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшло клопотання про призначення комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи.

03.06.2015 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року розгляд справи № 911/5357/14 призначено на 22.06.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року апеляційне провадження по справі № 911/5357/14 зупинено на час проведення комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

25.08.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про виконання умов, необхідних для проведення судової товарознавчої експертизи.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 року, змінено склад судової колегії на наступний - головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 року апеляційне провадження по справі № 911/5357/14 поновлено, розгляд справи призначено на 09.09.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року розгляд справи № 911/5357/14 відкладено на 16.09.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015 року апеляційне провадження по справі № 911/5357/14 зупинено, матеріали справи надіслано для подальшого проведення судової експертизи

19.10.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи разом з клопотанням експерта про залучення відповідних фахівців для проведення експертизи, оскільки дослідженню підлягає складне за своєю конструкцією спеціалізоване обладнання, що потребує знань технології виробництва, обслуговування та експлуатації обладнання, а технологічні питання виходять за межі компетенції експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 року апеляційне провадження по справі № 911/5357/14 поновлено, розгляд справи призначено на 28.10.2015 року, зобов'язано сторін надати суду свої пропозиції щодо залучення відповідних фахівців до проведення судової експертизи.

Будь-яких пропозицій щодо залучення до проведення судової експертизи конкретних кваліфікованих фахівців відповідної галузі суду надано не було.

Проте, 28.10.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» надійшло клопотання про доручення проведення призначеної у даній справі експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який має відповідних спеціалістів.

28.10.2015 року по справі № 911/5357/14 оголошено перерву до 11.11.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 року, у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф. призначено комплексну судово-економічну та товарознавчу експертизи та зупинено апеляційне провадження по справі № 911/5357/14 на час її проведення.

16.08.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи № 6063/6064-15 від 19.07.2016 року разом із матеріалами справи № 911/5357/14.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.08.2016 року, у зв'язку з припиненням повноважень судді Синиці О.Ф., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/5357/14 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.09.2016 року.

12.09.2016 року розгляд справи відкладено на 21.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року справу № 911/5357/14 відкладено на 19.10.2016 року.

19.10.2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

У зв'язку з виходом головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.11.2016 року.

16.11.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшли клопотання про:

- залучення Києво-Святошинської Об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області,

- про призначення комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи.

У судовому засіданні 16.11.2016 року колегією суддів було:

- відмовлено у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про залучення Києво-Святошинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, оскільки рішення у даній справі жодним чином не впливає на її права та обов'язки.

- відмовлено у задоволенні клопотання про призначення комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи, оскільки, по-перше, на стадії апеляційного розгляду справи така експертиза призначалася двічі та за результатам останньої експертизи Дніпропетровський науково-досліднй інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надав висновок комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи № 6063/6064-15 від 19.07.2016 року. Крім того, у матеріалах справи достатньо доказів для її вирішення без проведення такої експертизи на стадії апеляційного розгляду втретє,

- відмовлено прокуратурі у витребуванні від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» доказів щодо повноважень ОСОБА_5 на приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» товару, оскільки не надано належних доказів того, що прокуратура не може їх отримати інакше ніж шляхом витребування доказів ухвалою суду. Крім того, Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» є відповідачем у даній справі та не позбавлено права подати дані документи самостійно у порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 16.11.2016 року у судовому засіданні представником ПАТ «Укртрансгаз» було подано через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Ткаченка Б.О., суддів Зеленіна В.О., Мартюк А.І.

У судовому засіданні 16.11.2016 року було оголошено перерву в розгляді справи на 17.11.2016 року.

17.11.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшла заява з додатковими обґрунтуваннями щодо відводу суддів Ткаченка Б.О., Зеленіна В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 року було відмовлено у задоволенні заяв про відвід суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у поясненнях, наданих у судовому засіданні 16.11.2016 року, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник прокуратури у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

27.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Турболінкс» (далі - позивач, постачальник, ТОВ «Турболінкс») та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - відповідач, покупець) укладено договір про закупівлю товару № т15-156/ (далі - Договір).

За умовами Договору позивач зобов'язався з моменту його підписання до 31.12.2013 року поставити і передати відповідачу товари (вузли до турбін, код згідно ДК 016-97-29.11.3 (запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типів ГТК-10І, ГТК-25І (лот № 3), зазначені в специфікації (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною даного договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, номенклатура (асортимент) товару, технічні вимоги і якісні характеристики товару, кількість та ціна за одиницю товару обумовлюються у підписаній сторонами специфікації.

Згідно з п. 1.3 Договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про здійснення державних закупівель», сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору, при цьому відповідач має право вимагати від позивача документального підтвердження наявності обставин, які передбачають внесення змін до договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна цього договору становить 148 243 035,97 грн., у тому числі податок на додану вартість - 24 707 172,66 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 3.3 Договору ціна за одиницю товару зазначена в специфікації.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем фактичної поставленої партії товарів після пред'явлення позивачем рахунку на оплату товару (далі - рахунок) протягом 45 календарних днів після дати поставки кожної партії товару за видатковою накладною. На вимогу позивача, відповідач може здійснити попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі не більше 30 відсотків від суми цього договору. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар - є дата передачі товару позивачем уповноваженій особі відповідача. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень.

Відповідно до п. 4.2 Договору до рахунка на кожну партію товару додаються: видаткова та товарно-транспортна (форма № 1ТН) накладні на поставлений товар, виходячи з цін даного договору; оригінал паспорту (сертифікату якості або іншого документу, який підтверджує якість та відповідність товару) виробника; податкова накладна відповідно до положень чинного податкового законодавства України; монтажна та експлуатаційна документація українською або російською мовою.

Згідно з п. 5.1 Договору термін поставки товарів: партіями в період зазначений в п. 1.1 розділу І цього договору, але не пізніше 30 календарних днів після надання відповідачем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається: найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару (надалі - рознарядка).

Пунктом 5.2 Договору передбачено місце поставки товарів: на базисних умовах DDP (м. Боярка, вул. Маяковського, 49, центральний склад ВРТП «Укргазенергосервіс»). Правила тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Згідно з п. 6.2.3 Договору відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Пунктом 6.4.1 Договору передбачено, що позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Згідно з п. 7.2.5 Договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2013 року, а частині гарантійних зобов'язань та розрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 11.4 Договору всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Специфікацією, що є додатком № 1 до Договору, сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну суму товару, яка становить 148 243 035,97 грн.

У відповідності з п. 5.1 Договору відповідачем було надано позивачу рознарядку № 155/15 від 28.01.2013 року на поставку товару, передбаченого договором та специфікацією (т. 1 а.с. 46).

Позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу товар на загальну суму 112 976 155,47 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними:

- № 001026 від 13.05.2013 року (т. 1 а.с. 48);

- № 001027 від 13.05.2013 року (т. 1 а.с. 49);

- № 001028 від 13.05.2013 року (т. 1 а.с. 50),

- № 001029 від 13.05.2013 року (т. 1 а.с. 51);

- № 001032 від 26.06.2013 року (т. 1 а.с. 55);

- № 001033 від 26.06.2013 року (т. 1 а.с. 56);

- № 001034 від 26.06.2013 року (т. 1 а.с. 57),

а також накладною № 2 від 14.05.2013 року на суму 50 808 735,49 грн. та накладною № 2 від 27.06.2013 року на суму 62 167 419,98 грн.

Представник відповідача, на підставі довіреностей № 56 від 14.05.2013 року (т.1 а.с. 52) та № 69 від 27.06.2013 року (т.1 а.с. 58), зазначений товар отримав.

Позивачем, на виконання умов Договору для оплати поставленного товару, було також виставлено відповідачу рахунок № 2 від 14.05.2013 року на суму 50 808 735,49 грн. (т.1 а.с. 53) та рахунок № 2 від 27.06.2013 року на суму 62 167 419,98 грн. (т.1 а.с. 59).

Додатковою угодою № 1 від 16.12.2013 року до Договору сторони погодили, що у зв'язку зі зміною роботи газотранспортної системи, що призвело до зменшення обсягів ремонтів ГПА в 2013 році, що в свою чергу зменшило потребу в кількості запасних частин до ГПА, що планувалось закупити за Договором в 2013 році, відповідач вимушений був просити позивача про призупинення поставки запасних частин до ГПА за Договором, що документально підтверджується листами від 02.08.2013 року № 1278/14, від 14.08.2013 року № 1332/14, від 10.09.2013 року № 1445/14, від 01.10.2013 року № 1587/01 та у зв'язку з тим, що позивач, виконуючи свої зобов'язання щодо поставки запасних частин до ГПА за Договором, профінансував виготовлення цих запасних частин до ГПА і які були розмитнені та знаходяться на території України, що документально підтверджується листами від 02.08.2013 року № 357/02/08-1, від 03.08.2013 року № 357/03/08-1, від 10.09.2013 року № 357/10/09-1 та від 01.10.2013 року № 357/01/10-1, а також у зв'язку з затримкою фінансування витрат відповідача, що призвело до затримки оплати за поставлені позивачем за договором товари на суму 112 976 155,47 грн. і керуючись положеннями ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (зі змінами та доповненнями), ст. 188 ГКУ, ст. 651 ЦКУ, п. 11.4 розділу XI договору та враховуючи пропозицію позивача, викладену в листі від 06.12.2013 року № 357/06/12-1 про продовження до 31.12.2014 року строку дії Договору та терміну поставки товару за Договором, сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару до 31.12.2014 року, та внесли наступні зміни до Договору:

«в п. 1.1 Договору слова і цифри «до 31 грудня 2013 року» замінити словами і цифрами «до 31 грудня 2014 року»;

«в п. 10.1 Договору слова і цифри «діє до 31 рудня 2013 року» замінити словами і цифрами «діє до 31 грудня 2014 року».

Решту умов Договору сторони залишили незмінними і обов'язковими до виконання.

Відповідач відмовився від прийняття залишку товару, згідно наданої ним рознарядки, на суму 35 266 880,50 грн., проте, вказаний товар вже був замовлений, профінансований та розмитнений позивачем.

На підставі вказаної відмови ТОВ «Турболінкс» звернулося до господарського суду з позовом про зобов'язання відповідача прийняти товар.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.12.2013 року у справі № 911/3897/13 Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» було зобов'язане прийняти від ТОВ «Турболінкс» на виконання умов Договору про закупівлю товару № т15-156/ від 27.12.2012 року та згідно рознарядки № 155/15 від 28.01.2013 року товар на загальну суму 35 266 880,50 грн., а саме: вихлопний корпус з тришаровою ізоляцією та ущільнюючим компенсатором задньої панелі ГТК-10І в кількості 3 шт. на суму 19 725 025,50 грн.; вихлопний корпус з тришаровою ізоляцією та ущільнюючим компенсатором задньої панелі ГТК-25І в кількості 1 шт. на суму 7 870 000,00 грн.; перехідний дифузор вихлопного тракту з ізоляцією в кількості 1 шт. на суму 3 935 925,00 грн.; комплект касет шумоглушіння з ізоляцією в кількості 1 шт. на суму 3 735 930,00 грн. Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання умов Договору та вищезазначеного рішення Господарського суду Київської області від 24.12.2013 року у справі № 911/3897/13 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 35 266 880,50 грн., що підтверджується накладною № 2 від 21.01.2014 року (т. 1 а.с. 81).

Представник відповідача, на підставі довіреності № 3 від 21.01.2014 року (т.1 а.с. 82), зазначений товар отримав.

Позивачем, на виконання умов Договору для оплати поставленого товару, було також виставлено відповідачу рахунок № 2 від 21.01.2014 на суму 35 266 880,50 грн. (т.1 а.с. 83).

Враховуючи зазначені вище обставини, позивачем було поставлено відповідачу товар за Договором про закупівлю товару № т15-156/ від 27.12.2012 року, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 148 243 035,97 грн.

За твердженням позивача, відповідач не розрахувався з ним за поставлений товар, у зв'язку з чим ТОВ «Турболінкс» було вимушене звернутися з даним позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Виробниче ремонтно-технічне підприємство «Укргазенергосервіс» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» 148 243 035,97 грн.

Крім того, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 29 274 986,57 грн. - інфляційних втрат та 5 468 772,02 грн. - 3 % річних за прострочення сплати суми основного боргу.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин поставки, застосовуються загальні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У матеріалах справи відсутні докази часткового або повного погашення заборгованості за Договором.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилається на те, що він при здійсненні своєї фінансово-господарської діяльності, в тому числі при виконанні Договору, повинен використовувати кошти в порядку встановленому чинним законодавством, статутом та у відповідності до затверджених НАК «Нафтогаз України» фінансових планів. Разом з тим, за твердженням відповідача його фінансові плани на 2013-2014 роки з незалежних від нього обставин до цього часу не затверджені, хоча відповідач вжив всіх необхідних та обов'язкових для цього дій з дотриманням вимог законодавства, а тому до моменту погодження його фінансового плану на 2013-2014 роки відповідач позбавлений можливості здійснення у 2013-2014 роках фінансування оплати товару, отриманого по Договору про закупівлю товару № т15-156/ від 27.12.2012 року, у зв'язку з чим його зобов'язання по оплаті отриманого товару не є простроченим.

Колегія суддів вважає зазначені посилання на «Порядок складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств», затверджений наказом Міністерства економіки України від 21.06.2005 року № 173, безпідставними, оскільки фінансове планування здійснюється на майбутнє, тобто до моменту укладення Договору, або відповідної поставки за ним, проте, незважаючи на це, відповідач підписав Договір та отримав товар за ним.

При цьому, будь-яких доказів звернення відповідача до НАК «Нафтогаз України» із фінансовим планом підприємства, а також вжиття інших дій щодо фінансування оплати товару, отриманого по Договору про закупівлю товару № т15-156/ від 27.12.2012 року, суду ні в першій, ні в апеляційній інстанції не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи досліджені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Договір був укладений між позивачем та відповідачем, а посилання відповідача на відсутність погоджених НАК «Нафтогаз України» фінансових планів не звільняє його від виконання зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару.

Також, колегія суддів звертає увагу на п. 1.3 Договору, який передбачає, що обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про здійснення державних закупівель», сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 6.2.3 Договору відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Тобто, як при зменшенні обсягів закупівлі товару так і ціни договору сторони повинні внести зміни до Договору, які повинні бути оформлені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Як зазначалося вище, у справі є лише Додаткова угода № 1 від 16.12.2013 року до Договору, яка укладена у зв'язку з тим, що відповідач просив позивача про призупинення поставки запасних частин до ГПА за Договором, а також у зв'язку з затримкою фінансування витрат відповідача, сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару до 31.12.2014 року.

Проте, як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Київської області від 24.12.2013 року у справі № 911/3897/13 відповідача зобов'язано прийняти від позивача на виконання умов Договору про закупівлю товару № т15-156/ від 27.12.2012 року та згідно рознарядки № 155/15 від 28.01.2013 року товар на загальну суму 35 266 880,50 грн.

У матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача з пропозиціями щодо зменшення обсягу закупівлі товару чи ціни Договору та укладення сторонами додаткової угоди з цього приводу.

Крім того, згідно з висновком комплексної судово-економічної та товарознавчої експертизи № 6063/6064-15 від 19.07.2016 року, наданим Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, підтверджується документально поставка товару за Договором та заборгованість відповідача перед позивачем на суму 148 243 035,97 грн. Вартість на внутрішньому ринку відповідає вартості товару за Договором. Експерти не змогли надати відповідь щодо ринкової ціни вказаного товару за кордоном, у зв'язку з відсутністю інформації щодо ринкових цінових пропозицій за кордоном станом на 27.12.2012 року.

Враховуючи досліджені вище обставини, які підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем та відсутність доказів погашення даної заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 148 243 035,97 грн. основного боргу за Договором.

Доводи прокуратури та відповідача про те, що товар за Договором фактично позивачем не поставлявся, а також про те, що відповідач придбав товар за вказаним договором по завищеній ціні є необґрунтованими з огляду на встановлені вище обставини та з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання на відсутність поставки товару та завищення ціни поставленого товару суперечать та виключають один одне. Крім того, вказані обставини не підтверджуються належними, достатніми та достовірними доказами.

Посилання апелянта та прокуратури на довідку податкової, яка на їх думку свідчить про безтоварність поставки чи поставку не в повному обсязі товару, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на встановлені обставини поставки товару. При цьому, порушення сторін щодо відображення правочину у бухгалтерській чи податковій звітності є підставою для відповідальності щодо такого відображення, а не підставою для відмови у розрахунку між контрагентами. Крім того, у адміністративній справі № 810/170/16 дії Києво-Святошинської Об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо видачі вказаної довідки визнані протиправними.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача за період з 29.06.2013 року по 08.12.2014 року 3 % річних у розмірі 5 468 772,02 грн. та інфляційних втрат у розмірі 29 274 986,57 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.2.5 Договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи наявність заборгованості за Договором, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів зазначає, що нараховані судом першої інстанції 3 % річних у розмірі 5 468 772,02 грн. та інфляційні втрати у розмірі 29 274 986,57 грн. не перевищують розрахунку, який зроблено позивачем.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 3 % річних у розмірі 5 468 772,02 грн. та інфляційні втрати у розмірі 29 274 986,57 грн., що заявлені позивачем.

З урахуванням дослідженого вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача 182 986 794,56 грн. заборгованості за Договором, з яких: 148 243 035,97 грн. - основного боргу, 29 274 986,57 грн. - інфляційних втрат та 5 468 772,02 грн. - 3 % річних.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 79, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 року по справі № 911/5357/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/5357/14 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.І. Мартюк

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 18.11.2016 року.