УХВАЛА

11.11.2016Справа № 910/20509/16

Суддя Господарського суду міста Києва Цюкало Ю.В., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, -

ВТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» надійшла заява про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 року у справі № 2262/14.

За приписами ст. 122-1 ГПК України, норми якої кореспондується з приписами ст. 51 Закону України «Про третейські суди», сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

При цьому, стаття 122-1 ГПК України чітко встановлює, що заява про скасування рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС», є стороною у справі №2262/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, та рішення по якій від 05.02.2015 року заявник просить суд скасувати.

При цьому, у заяві про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду заявник вказує, що про існування оскаржуваного рішення він дізнався 16.06.2016 року при ознайомленні з матеріалами третейської справи, але заявником не надано належних та допустимих доказів (копії заяви на ознайомлення, копії відмітки про ознайомлення тощо), коли саме заявник ознайомився з матеріалами справи та довідався про існування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 у третейській справі № 2262/14. Так, в якості додатків до клопотання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду заявник зазначає копію заяви від 08.08.2016 року та копію розписки від 08.08.2016 року, однак вказані документи до матеріалів заяви не додані, що підтверджується Актом від 09.11.2016 року.

З огляду на наведене заявником не доведено, коли він дізнався про існування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 у третейській справі № 2262/14, а отже - коли розпочався перебіг строку на його оскарження та що він не був пропущений заявником або був пропущений з поважних причин, зокрема за умови, що такою поважною причиною заявник вважає саме необізнаність з існуванням оскаржуваного рішення третейського суду від 05.02.2015 року у третейській справі № 2262/14.

Відповідно до ч. 3 статті 122-1 ГПК України, заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що суд визнав необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» про поновлення строку на оскарження рішення у справі №2262/14 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 року, то подана заява про скасування вказаного рішення повертається заявнику без розгляду на підставі ч. 3 статті 122-1 ГПК України.

Також, як зазначено в частині 3 статті 122-2 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування рішення третейського суду додаються:

1) оригінал рішення третейського суду або належним чином завірена його копія. Копія рішення постійно діючого третейського суду завіряється головою постійно діючого третейського суду, а копія рішення третейського суду для вирішення конкретного спору має бути нотаріально завірена;

2) оригінал третейської угоди або належним чином завірена її копія;

3) документи, які подані на обґрунтування підстав для скасування рішення третейського суду;

4) документ, що підтверджує сплату судового збору;

5) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника;

6) копії заяви про скасування рішення третейського суду та доданих до неї документів (матеріалів) відповідно до кількості учасників судового розгляду.

Так, позивач звернувся до суду із заявою б/н від 07.11.2016 року.

Проте до вказаної заяви в якості доказів направлення її копії з додатками іншим учасникам судового процесу надано описи вкладення у цінний лист з чеками №№ 6727,6728 які датовані 30.09.2016 року.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що чеки та описи вкладення в цінний лист від 30.09.2016 року, не є належними доказами направлення іншим учасникам судового процесу копії поданої до суду заяви від 07.11.2016 року, оскільки дата відправлення передує даті створення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що подана заявником до суду.

Окрім того, заявником не додано до заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків копії заяви про скасування рішення третейського суду та доданих до неї документів (матеріалів) відповідно до кількості учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 122-2 ГПК України заява про скасування рішення третейського суду, подана без додержання вимог, визначених у цій статті, а також у разі несплати суми судового збору повертається особі, яка її подала, в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про повернення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково суд зауважує, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, зокрема - надання доказів, коли саме заявник ознайомився з матеріалами справи та довідався про існування оскаржуваного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 року у третейській справі № 2262/14, а також долучення до матеріалів заяви, що подається суду, копій заяви про скасування рішення третейського суду та доданих до неї документів (матеріалів) відповідно до кількості учасників судового розгляду.

Керуючись ст. 63, 122-1, 122-2 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення. Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало