РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016Справа №910/18163/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС", м. Київ

до відповідача Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 710062,76 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Мацюк В.В. (за дов.)

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 30.11.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ОТІС" (надалі - ПрАТ "ОТІС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - КП "Індустріальне") про стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 710062,76 грн. за договором на повне технічне обслуговування ліфтів № D2 4М 0574 від 01.04.2009

Ухвалою суду від 07.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18163/16, розгляд останньої призначено на 07.11.2016.

31.10.2016 позивачем через відділ діловодства (канцелярія) суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи документів.

Представник позивача у судовому засіданні 07.11.2016 подав клопотання з додатками.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 07.10.2016 про порушення провадження у справі не виконав, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином , про причини неявки в суд не повідомив.

Ухвалою суду від 07.11.2016 розгляд справи відкладено на 30.11.16 .

Через загальний відділ діловодства суду 28.11.2016 позивач подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 30.11.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути заборгованість за послуги, надані за договором, укладеним 01 квітня 2009 між КП "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - замовник) та ЗАТ "ОТІС", правонаступником якого є ПрАТ "ОТІС" (надалі - виконавець) на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 0574, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого, замовник передав, а виконавець прийняв на себе обов'язки щодо виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів за формою повного технічного обслуговування, включаючи місячні профілактичні роботи, квартальні профілактичні роботи, технічні нагляди, заміну комплектувальних виробів у міру зносу, звільнення пасажирів з кабін ліфтів, що зупинилися, непланові ремонти за викликом у разі несанкціонованої зупинки ліфта.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, з адреси місцезнаходження відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01 квітня 2009 між КП "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - замовник) та ЗАТ "ОТІС", правонаступником якого є ПрАТ "ОТІС" (надалі - виконавець) було укладено договір на повне технічне обслуговування ліфтів №D2 4M 0574, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого, замовник передає, а виконавець приймає на себе обов'язки щодо виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів за формою повного технічного обслуговування, включаючи місячні профілактичні роботи, квартальні профілактичні роботи, технічні нагляди, заміну комплектувальних виробів у міру зносу, звільнення пасажирів з кабін ліфтів, що зупинилися, непланові ремонти за викликом у разі несанкціонованої зупинки ліфта.

Відповідно до п. 1.3. договору вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками складає: 134 929 (сто тридцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять ) грн. 96 коп., ПДВ 20 %: 26 985 (двадцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 99 коп., всього 161 915 (сто шістдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятнадцять ) грн. 95 коп.

Пунктом 1.5. договору сторони визначили, що ціна послуг по технічному обслуговуванню ліфтів визначається у відповідності з Порядком встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації на підставі базової ціни на технічне обслуговування ліфтів, яка задекларована у Головному управлінні цінової політики Київської міськдержадміністрації.

Додатковою угодою № 8 від 30.04.2013 до договору №D24M0574 від 01.04.2009 сторони погодили викласти п. 1.3. договору в наступній редакції: "Вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками становить: 285 516,57 грн., ПДВ 20% - 57 103,31 грн., всього - 342 619,88 грн. в місяць". Угода набирає чинності з 01.05.2013.

Додатковою угодою № 9 від 27.12.2013 до договору №D24M0574 від 01.04.2009 сторони погодили викласти п. 1.3. договору в наступній редакції: "Вартість робіт за договором у відповідності з розрахунками складає: 215666,45 грн., ПДВ 20% - 43 133,29 грн., всього - 258799,74 грн. в місяць". Також, сторони домовились продовжити строк дії договору до 31 березня 2014. Ця угода набирає чинності з 01.01.2014.

Згідно п. 4.1. договору, замовник щомісячно проводить оплату за виконання регламентних робіт в розмірі договірної місячної ціни. На протязі поточного місяця замовнику зараховуються кошти по розщепленню плати, яка надходить від мешканців за послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій, і направляються на розрахунковий рахунок виконавця за послуги по технічному обслуговуванню ліфтів в розмірах, що встановлені Головним управлінням цінової політики Київської міськдержадміністрації або розпорядженням Київської міськдержадміністрації. У випадку, якщо кошти, що надійшли на рахунок виконавця шляхом розщеплення квартирної плати, недостатньо для оплати виконаних робіт, то різниця, що утворилась, покривається замовником до 30-го числа наступного місяця за звітним. З метою підсилення контролю за коштами, які отримує виконавець по розщепленню квартирної плати, замовник і виконавець домовляються щомісячно, до 30 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати звірку виконаних обсягів робіт та їх оплати.

У відповідності до п. 4.2. договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний перерахувати виконавцю в 30-ти денний термін, після отримання акту виконаних робіт, вартість технічного обслуговування і ремонту ліфтів поточного місяця.

Згідно з п. 4.3 договору, при отриманні акту виконаних робіт Замовник зобов'язаний на другому екземплярі вказати дату його надходження, прізвище і ініціали одержувача, його підпис та звірити штампом або печаткою.

Цей договір набирає чинності з 01 квітня 2009 і діє до 1 грудня 2013 року (п. 8.1. договору).

У п. 8.2 сторони зазначили, що якщо за один місяць до закінчення строку договору жодна з сторін не заявить про припинення його дії, то він вважається продовженим на наступний рік з обов'язковим підтвердженням обсягу робіт.

Додатковою угодою № 10 від 25.02.2014 до договору №D24M0574 від 01.04.2009 сторони погодили викласти п. 8.1 договору в наступній редакції: Договір набуває чинності з 01 квітня 2009 року і діє до 30 квітня 2015 року. Ця угода набуває чинності з 01.04.2014.

Додатковою угодою №12 від 30.04.2015 до договору №D24M0574 від 01.04.2009 сторони домовились про наступне: "На час організації та проведення процедури закупівлі вищезазначених послуг продовжити термін дії договору, визначений у п. 8.1 на строк, достатній для організації та проведення процедури закупівлі послуг з технічного обслуговування ліфтів." Угода набуває чинності з 01.05.2015.

На підтвердження факту надання послуг, позивач надав до матеріалів справи копії актів приймання виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів: № 421М 0574 від 16.12.2013 за грудень 2013 на суму 338459,51 грн.; № 421М 0574 від 31.01.2014 за січень 2014 на суму 258799,74 грн.; № 421М 0574 від 31.07.2014 за липень 2014 на суму 256541,00 грн.; № 421М 0574 від 29.08.2014 за серпень 2014 на суму 255319,88 грн.; № 421М 0574 від 31.10.2014 за жовтень 2014 на суму 252922,85 грн.; № 421М 0574 від 30.01.2015 за січень 2015 на суму 257212,19 грн.; № 421М 0574 від 31.03.2015 за березень 2015 на суму 255931,66 грн.; № 421М 0574 від 30.04.2015 за квітень 2015 на суму 258097,66 грн.; № 421М 0574 від 29.05.2015 за травень 2015 на суму 258240,53 грн.; № 421М 0574 від 30.06.2015 за червень 2015 на суму 241523,90 грн.; № 421М 0574 від 31.07.2015 за липень 2015 на суму 253930,54 грн.; № 421М 0574 від 31.08.2015 за серпень 2015 на суму 256968,88 грн.; № 421М 0574 від 30.09.2015 за вересень 2015 на суму 256690,39 грн.; № 421М 0574 від 29.10.2015 за жовтень 2015 на суму 256436,96 грн.; № 421М 0574 від 30.11.2015 за листопад 2015 на суму 254881,18 грн.; № 421М 0574 від 31.12.2015 за грудень 2015 на суму 200866,61 грн.; Вказані акти підписані та скріплені печатками обох контрагентів. Загальна вартість виконаних позивачем робіт, згідно наданих актів складає 4112823,48 грн.

На підтвердження факту часткової оплати виконаних за договором робіт позивач надав до матеріалів справи відомості розщеплення сплати: від 31.01.2014 на суму 259863,31 грн.; від 28.02.2014 на суму 256236,32 грн.; від 29.08.2014 на суму 239132,38 грн.; від 04.10.2014 на суму 141620,28 грн.; від 11.12.2014 на суму 198237,03 грн.; від 03.03.2015 на суму 225710,08 грн.; від 05.05.2015 на суму 243135,07 грн.; від 02.06.2015 на суму 247702,10 грн.; від 09.07.2015 на суму 226951,39 грн.; від 05.08.2015 на суму 222763,62 грн.; від 02.09.2015 на суму 208985,01 грн.; за період 01.09 - 30.09.2015 (дата документу відсутня на копії) на суму 219072,19 грн.; від 02.11.2015 на суму 222330,26 грн.; від 03.12.2015 на суму 196630,88 грн.; від 04.01.2016 на суму 219489,91 грн.; від 04.02.2016 на суму 7896,46 грн. Крім того, позивач зазначає про існування у відповідача станом на грудень 2013 переплати за отримані послуги у розмірі 67004,43 грн., яку він врахував при визначенні суми боргу. Загальна вартість оплачених робіт складає 3402760,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судом встановлено, що з урахуванням оплат, здійснених відповідачем, сума боргу КП "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації перед ПрАТ "ОТІС" за договором від 01 квітня 2009 №D24M0574 складає 710062,76 грн.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм §1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що договором підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Договором між сторонами погоджено, що виконані роботи мають бути оплачені у повному обсязі до 30 числа наступного місяця за звітним.

Судом встановлено виконання позивачем робіт, передбачених договором у кількості, якості, та за погодженою сторонами вартістю. При цьому відповідач вартість виконаних робіт оплатив лише частково, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 710062,76 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, як встановлено судом згідно матеріалів справи, а також підтверджено в судовому засіданні представником позивача, свої зобов'язання щодо сплати Приватному акціонерному товариству "ОТІС" грошових коштів в сумі 710062,76 грн. у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Договору відповідач не виконав, в результаті чого у Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації утворилась заборгованість перед позивачем за наведеним Договором у зазначеному вище розмірі, яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Договором у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості в обсязі, заявленому позивачем, відповідач суду не представив, як і належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, вимога позивача про стягнення з відповідача розміру основного боргу в сумі 710062,76 грн. за вказаним Договором підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03067, м. Київ, вулиця Виборзька, будинок 42, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 37, ) 710062,76 (сімсот десять тисяч шістдесят дві гривні 76 коп.) основного боргу та 10 650,94 (десять тисяч шістсот п'ятдесят грн. 94 коп.) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.12.2016

Суддя І.В. Усатенко