ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р.Справа № 922/3249/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, м. Харків
до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 1 074 399,96 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_3 доручення № 251/07-28 від 11.01.2016;

Представник відповідача - ОСОБА_4. довіреність №108-16 від 07.07.2016;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення 1 074 399,96 грн. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з червня 2016 року по серпень 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/3249/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про відстрочення сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" до прийняття рішення по справі.

За клопотанням відповідача фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер cicx-09889.

Розгляд справи неодноразово відкладався для надання сторонам можливості надати пояснення та докази вобґрунтування своєї правової позиції.

28 листопада 2016 ркоу позивач надав до суду письмові пояснення по справі (вх. № 40618) з додатковими доказами в обгрунтування правової позиції Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Разом з тим, 28 листопада 2016 року представник відповідача надав до суду клопотання про припинення провадження у справі (вх. № 40630), в якому просив припинити провадження у справі № 922/3249/16 у звязку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В обґрунтування клопотання, відповідач посилався на підпункт 1-1 п. 1 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013 року, та зазначив, що вказаною редакцією Закону не передбачено підвідомчість господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, справ у спорах з поточними вимогами до боржника щодо якого відповідним господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство.

Водночас, відповідач зазначив, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України. Так, відповідач вважає, що ОСОБА_2 фонд України є суб'єктом владних повноважень, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Розглянувши клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд залишає його без задоволення з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

У справі не встановлено підстав вважати, що даний спір за вимогами управлінням Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова до підприємства про стягнення витрат, фактично понесених на виплату пенсій призначених відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, є публічно-правовим спором. Так, справа не має ознак адміністративної юрисдикції і повинна розглядатися господарським судом на загальних підставах.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в задоволенні позову Управління ОСОБА_2 Фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова просив відмовити повністю.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Позивач - Управління ОСОБА_2 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова виконує функції держави по збору та акумуляції коштів, призначених для пенсійного забезпечення і виплати допомог згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (раніше Закону України Про пенсійне страхування). Кошти на виплату пенсій та допомог формуються із збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, який повинні сплачувати підприємства, установи, організації усіх форм власності, а також громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю.

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_2 фонду України (реєстраційний номер 0102).

Згідно з п.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", одним з об'єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 вказаного Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_2 фонду України", затвердженою постановою Правління ОСОБА_2 фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати ОСОБА_2 фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Працівникам підприємства відповідача призначена пільгова пенсія відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме п. б-з, ч.1 ст. 13, вони мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому їм була призначена та виплачується така пенсія управліннями ОСОБА_2 фонду України.

Підприємству відповідно до п. 6.4 Інструкції були направлені повідомлення про розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів , б-з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені в розрахунках суми повинні сплачуватися платником щомісяця до 25-го числа (п. 6.8 Інструкції).

Управління ОСОБА_2 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова направляло до відповідача повідомлення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"3" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2) (копії повідомлення містяться в матеріалах справи).

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" вказані повідомлення отримало, про що свідчать підписи посадових осіб, суми зазначені в повідомленнях не оскаржувало, загальну суму в розмірі 1 074 399,96 грн., яка покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2, від ДП "Завод ім. В.О. Малишева" до управління ОСОБА_2 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова не сплачувало.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2011 року по справі № 5023/10655/11 було порушено провадження в справі про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" та введено процедуру розпорядження майном.

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2) за період червень-серпень 2016 року по 245 пенсіонерам на загальну суму 1 074 399,96 грн..

Дані вимоги є поточними в розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на момент порушення провадження у справі про банкрутство відповідача) кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя)

Відповідно до ч.8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на момент порушення провадження у справі про банкрутство відповідача) поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

У зв"язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість перед управлінням ОСОБА_2 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова в розмірі 1 074 399,96 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вимоги позивача до відповідача в розмірі 1 074 399,96 грн. носять характер поточних, оскільки ґрунтуються на зобов'язаннях, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, зазначені вимоги мають розглядатися в позовному провадженні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р., цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці вносять до ОСОБА_2 фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівлі шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100- відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_2 фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ОСОБА_2 фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ОСОБА_2 фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємство щомісячно до 25-го числа вносять до ОСОБА_2 фонду зазначену в, повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган ОСОБА_2 фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу ОСОБА_2 фонду за місцем його реєстрації.

Тобто, зазначеними вище чинними нормативними актами передбачений обов'язок відповідача сплатити до ОСОБА_2 фонду витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, дослідивши обставини, викладені у відзиві на позов стосовно відшкодування сум пенсій призначених ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд зазначає, що зазначені особи працювали у Дергачівській філії заводу імені ОСОБА_7, яка не була юридичною особою, а була відокремленим підрозділом Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_7"; трудові договори з працівниками підприємства укладались від імені головного підприємства.

Окрім того, саме ДП "Завод ім. В.О. Малишева" була проведена атестація робочих місць, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії (наказ від 07.03.1996 року № 67).

Трудові відносини між зазначеними особами та підприємством були припинені до його реорганізації, а тому твердження відповідача, що відшкодовувати заборгованість має правонаступник є безпідставним.

Крім того, щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не працювали на підприємстві, суд враховує, що ОСОБА_8 працювала у відповідача, пенсія призначена на підставі довідки від 25.08.2010 р. №237 виданої на прізвище ОСОБА_10, оскільки на час роботи громадянка мала прізвище ОСОБА_10, яке змінила на ОСОБА_8, оскільки вийшла заміж.

Щодо пенсіонерки ОСОБА_9, то вона є переселенкою, її паперову пенсійну справу було втрачено внаслідок проведення антитерористичної операції. Виплата пенсії ОСОБА_9 як внутрішньо переміщеній особі поновлена на підставі даних електронної пенсійної справи, оскільки право на соціальний захист, а саме на пенсійне забезпечення гарантовано Конституцією України. Для підтвердження роботи на ДП "Завод імені ОСОБА_7" був зроблен запит до Управління ОСОБА_2 фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, яке надіслало розрахунок стажу та розпорядження про призначення пенсії на пільгових умовах.

Також суд приймає до уваги те, що з метою забезпечення стабільного фінансування виплати пенсій кожному пенсіонеру встановлено індивідуальну дату виплати пенсії протягом виплатного періоду, з 4 по 25 число щомісяця.

Порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв'язку визначено Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженою наказом від 28.04.2009 за №464/156 Міністерства транспорту та зв'язку України. Міністерства праці та соціальної політики України, постановою правління ОСОБА_2 фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за № 592/16608.

Пунктом 2.1. Інструкції передбачено, що з метою рівномірної виплати пенсій виплатні об'єкти поштового зв'язку складають графіки виплати пенсій протягом виплатного періоду за кожною доставною дільницею та погоджують їх з органами ОСОБА_2 фонду.

Графіки для виплати пенсій підприємствами поштового зв'язку складаються відповідно до територіальних дільниць.

Виплата пенсій банківськими установами здійснюється відповідно до Порядку' виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596 (зі змінами).

Пункт 15 Порядку передбачає, що перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду. Дати та виплатний період визначаються органами ОСОБА_2 фонду та уповноваженими банками згідно з укладеними між ними угодами.

У випадку отримання пенсії через поштове відділення згідно із наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України №166 від 22.07.2004 року встановлено тариф на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги, ще у місті складає 0,79% суми виплат.

Щодо того, що відповідач надає перелік осіб, які, на його думку, пішли на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд приймає до уваги, що особам, які зазначені в розрахунку, пенсія призначена на пільгових умовах відповідно до п. "б"-„з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв'язку з цим ОСОБА_2 фонду України від 21.05.2003 року №04/3846 "Щодо відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який доданий до заперечення відповідачем жодним чином не відноситься до предмету спору.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів ОСОБА_2 фонду України.

ОСОБА_2 фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Відшкодуванню підлягають витрати ОСОБА_2 фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п 2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

При визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки №1 і №2 виробництв цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 в яких, зазначається перелік посад, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 3 ч.2 р. 15 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи з вимог віку ти стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, закон не передбачає звільнення підприємств від оплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 осіб, які пішли на пенсію до набрання чинності цим Законом. Встановлено, що обов'язок підприємств виникає з дня набрання чинності цим Законом, але щодо всіх пенсіонерів, які отримують пенсію на даний час. Винятком є лише покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників.

Видавши довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідач підтвердив право своїм працівникам на призначення пільгової пенсії за списком №2, відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за роботу із шкідливими і важкими умовами праці.

Враховуючи вище викладене в сукупності, а саме той факт, що заборгованість відповідача перед позивачем є поточною, відповідачем в передбаченому законом порядку відомості, які повідомлені позивачем не спростовані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 074 399,96 грн. заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з червня 2016 року по серпень 2016 року є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що відповідно підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 115,99 грн..

При цьому суд враховує, що у пункті 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз`яснено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 5 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2 ЗУ "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст. 1, 23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємств "Завод ім. В.О. Малишева" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Управління ОСОБА_2 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (місцезнаходження: 61036, м. Харків, вул. Дизельна, 8, р/р 97у ВАТХОУ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) суму боргу по відшкодуванню пільгових пенсій за списком № 2 на підставі Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 1 074 399,96 гривень.

Стягнути з Державного підприємств "Завод ім. В.О. Малишева" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 16 115,99 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_11

справа № 922/3249/16