ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"24" листопада 2016 р. Справа № Б-39/134-10

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Тарасова І. В., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області (вх.№ 3072 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "31" жовтня 2016 р. у справі № Б-39/134-10

за заявою ПАТ "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Золоті ворота" Єрмака Валерія Олександровича

до Спільної українсько - російської фірма "ІНЕК" у формі ТОВ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2010 року, за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" (далі за текстом - ПАТ "Банк Золоті ворота"), на підставі ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порушено провадження у справі № Б-39/134-10 про банкрутство Спільної українсько-російської фірми "ІНЕК" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ), інше.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.10.2010 року у справі № Б-39/134-10 визнано СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом".

До складу ліквідаційної маси банкрута, ліквідатором СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ арбітражним керуючим Фоміним Г.В. було включено, зокрема, парогенератори ПГВ-1000М зав. № 77, 78 з обладнанням.

28.04.2014 року до Господарського суду Харківської області від ДП "НАЕК "Енергоатом" надійшла Скарга на дії ліквідатора, у якій ДП "НАЕК "Енергоатом" просило виключити з ліквідаційної маси СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ майно - парогенератори ПГВ-1000М зав. № 77, 78 (далі за текстом - Скарга). В обґрунтування поданої Скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" послалось на те, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2014 року у справі № 5023/9032/11 було скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2011 року у цій справі в частині задоволення зустрічного позову СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ про визнання права власності на парогенератори ПГВ-1000М зав. №№ 77, 78. У зв'язку з цим, ДП "НАЕК "Енергоатом" вважає, що відсутні підстави для включення до ліквідаційної маси парогенераторів ПГВ-1000М зав. №№ 77, 78.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року, зокрема, усунуто від виконання обов'язків ліквідатора СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ арбітражного керуючого Фоміна Г.В. та призначено ліквідатором СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ арбітражного керуючого Панасюка І.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2016 року у справі № Б-39/134-10 (суддя - Савченко А.А.) відмовлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі за текстом - ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС") у задоволенні скарги на дії ліквідатора.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року у справі № Б-39/134-10 (головуючий суддя - Плахов О.В., судді: Здоровко Л.М., Крестьянінов О.О.) апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.02.2016 року у справі № Б-39/134-10 залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що доводи апеляційної скарги безпідставні та не підлягають задоволенню, а спірна ухвала не підлягає скасуванню.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016 ( у складі колегії суддів : головуючий суддя Поліщук В.Ю., суддя Погребняк В.Я., суддя Ткаченко Н.Г.) касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 березня 2016 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 02 лютого 2016 року у справі № Б-39/134-10 скасовано. Справу № Б-39/134-10 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

В постанові касаційної інстанції зазначено, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши (під час розгляду цієї справи), що спірні парогенератори ПГВ-1000М зав. №№ 77, 78, на підставі Договору № VT-SRTS/01 від 15.03.2001 року (укладений між фірмою "VIMCOM Technology Pte LTD" (Сінгапур) та ТзОВ "Стройсервіс" (Російська федерація)) та Акту прийому - передачі №150301 від 15.03.2001 року, стали власністю ТзОВ "Стройсервіс" не дослідили яким чином та на підставі яких документів вказані парогенератори були набуті фірмою "VIMCOM Technology Pte LTD" (Сінгапур). Більш того, посилаючись на Договір №10328 від 19.03.2001 року (укладений між СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ та ТзОВ "Стройсервіс"), за умовами якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує продукцію-парогенератори ПГВ-1000М в кількості 2 шт., господарські суди не звернули уваги на відсутність (як у самому Договору так і Додаткових угод до нього) індивідуального визначення цих парогенераторів (заводських номерів), зі змісту оскаржених судових актів не вбачається на підставі яких саме документі суди дійшли висновку про те, що Договір №10328 від 19.03.2001 року був укладений на поставку парогенераторів ПГВ-1000М зав. №№ 77, 78.

При цьому, на думку господарського суду касаційної інстанції, господарські суди попередніх інстанцій не звернули уваги на відмінність зразків підпису Генерального директора СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ ОСОБА_1 на різних документах, які наявні в матеріалах справи.

З цього приводу, колегія суддів касаційної інстанції вважала необхідним повторно звернути увагу господарських судів першої та апеляційної інстанції на приписи ст. 90 ГПК України, які передбачають певні дії суддів, у разі виявлення порушень законності або недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій, державного чи іншого органу. При цьому, господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, а ні загалом осіб, зазначених у ст. 1 ГПК України.

Колегія суддів касаційної інстанції зауважила на тому, що чинне процесуальне законодавство передбачає певні права та дії господарського суду, у разі виникнення сумнівів щодо фактичного існування та виконання правочинів, зокрема призначення відповідної експертизи, залучення фахівців, третіх осіб, виклик посадових осіб та інших працівників підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, витребування від них документів та пояснень, необхідних для повного та всебічного розгляду спору по суті. Однак, господарські суди першої та апеляційної інстанції наданим правом не скористались, обмежившись лише копіями документів, наданих до матеріалів справи сторонами, не встановивши джерела походження цих документів у арбітражного керуючого - ліквідатора СУРФ "ІНЕК" у формі ТзОВ, враховуючи, що процедура банкрутства, в цьому випадку, здійснюється на підставі ст.52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 року).

За результатами нового розгляду господарським судом Харківської області винесено ухвалу 31.10.2016 (суддя Швидкін А.О.) якою відмовлено ДП НАЕК" Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція" у задоволенні клопотань про витребування господарським судом доказів в порядку статті 38 ГПК України та відкладення розгляду справи. Відмовлено ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція" у задоволенні скарги на дії ліквідатора про включення майна до ліквідаційної маси.

Прокуратура Харківської області з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 31.10.2016 у справі № Б-39/134-10 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу Запорізька АЕС на дії ліквідатора. Судовий збір розподілити відповідно до Закону.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що прокуратурою Харківської області апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.10.2016 подано з порушенням вимог частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, а саме до скарги не додано доказів надсилання апеляційної скарги сторонам у справі про банкрутство - кредиторам у справі. З матеріалів скарги вбачається, що до неї додано докази надсилання її копії лише боржнику, ліквідатору та ДП "Національній Атомній Енергогенеруючій компанії "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція".

Відповідно до п.2 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом в разі, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги, зазначених у пункті 2 частини 1 ст. 97 ГПК, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу, а прокурор подати апеляційну скаргу у загальному порядку.

У разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з мотивованим клопотанням про його відновлення.

Керуючись ст. 86, ст. 94, п. 2, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу Прокуратурі Харківської області.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 12 арк. та конверт

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Лакіза В.В.