ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.2016 Справа № 904/8613/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН", м. Дніпро

до відповідача-1: приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м. Мелітополь, Запорізька область

до відповідача-2: приватного підприємства "ФАЙНІ КОРМИ", м. Дніпро

про стягнення 99 985, 37 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, наказ № 1-к від 16.04.16 р., керівник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з першого відповідача 88 543, 60 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 29/03-16-3 від 29.03.16 р., 9 942, 73 грн. пені, 985, 00 грн. річних, 104, 04 грн. інфляції та про солідарне стягнення з відповідачів основного боргу в сумі 500, 00 грн. за договором поруки.

Перший відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Поштове відправлення, яке направлено згідно адреси першого відповідача зазначеної у позовній заяві та в якому містилась ухвала господарського суду про порушення провадження у справі (а.с. 24) вручене останньому 07.10.16р., а поштове відправлення з ухвалою про відкладення, вручено першому відповідачу 08.11.16р. (а.с. 50).

Таким чином, господарський суд вважає, що перший відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Другий відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з"явився, проте від останнього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Крім того, у вказаному вище клопотанні зазначено, що проти позовних вимог підприємство другого відповідача не заперечує.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" (Постачальник) та приватним акціонерним товариством "Агропромислова компанія" (Покупець) укладено договір поставки № 29/03-16-3, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник (позивач у даній справі) зобов'язується поставити та передати у власність, а Покупець (перший відповідач) прийняти та оплатити товар у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умовам даного договору на підставі Специфікації та/або накладних, які є невід"ємними частинами даного договору.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2.1. договору, найменування, кількість, одиниці виміру, ціна та інші умови товару зазначаються сторонами у Специфікації, що є невід"ємною частиною договору.

16.05.2016р. сторони підписали специфікацію № 3 до договору, відповідно до якої узгодили поставку наступного товару: висівки пшеничні у кількості 28,98 т. на суму 104 907,60 грн.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив поставку товару на адресу першого відповідача на зазначену вище суму, що підтверджується копією видаткової накладної № 561 від 18.05.16 р. (а.с. 15).

Як вбачається із наданих позивачем письмових пояснень та залучених до матеріалів справи доказів, - на момент поставки товару - 18.05.16 р., відповідач за попередніми поставками здійснив переплату у розмірі 864, 00 грн., у зв'язку з чим до сплати за спірними поставками підлягала сума - 104 043, 60 грн.

У п. 3.1. договору, сторонами встановлено, що оплата за товар здійснюється Покупцем на умовах, визначених у Специфікації.

В специфікації встановлено, що оплата товару повинна бути здійснена на умовах попередньої оплати.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що сторони фактично змінили умови договору в частині оплати зважаючи на те, що поставка відбулася без попередньої оплати.

Строки оплати після здійснення поставки сторонами встановлені не були.

Частиною 1 статті 629 ЦК України унормовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Перший відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки частково в сумі 15 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5279 від 08.06.16р., № 5792 від 21.06.16р. (а.с. 16-17).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару в сумі 89 043, 60 грн., перший відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого розрахунку, позивачем до стягнення заявлена сума річних за загальний період прострочення з 18.05.2016 року по 15.09.2016 року та складає 895, 00 грн.

При здійсненні зазначеного вище розрахунку, позивач невірно визначив початок періоду прострочення, з якого мало бути здійснене нарахування.

Згідно наданого уточненого розрахунку, сума річних за період прострочення з 20.05.2016 року по 15.09.2016 року складає 877, 00 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до п.3.2 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення суми інфляції у розмірі 104, 04 грн., нарахованої за травень 2016 р.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день виникнення боргу від несплаченого боргу (п.6.2. договору).

Згідно наданого розрахунку, позивачем до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 18.05.2016 року по 15.09.2016 року та складає 9 942, 73 грн.

При здійсненні зазначеного вище розрахунку, позивач також невірно визначив початок періоду прострочення з якого мало бути здійснене нарахування.

Згідно наданого уточненого розрахунку, сума пені за загальний період з 20.05.16 р. по 15.09.16 р. складає 9 726, 10 грн. та підлягає до примусового стягнення.

29.03.16 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" (Кредитор) та приватним підприємством "ФАЙНІ КОРМИ" (Поручитель) укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель (другий відповідач) зобов"язується частково відповідати перед Кредитором за виконання зобов"язань приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія", в подальшому іменується "Боржник" по договору поставки № 29/03-16-3 від 29.03.16р., укладеному між кредитором та Боржником (в подальшому іменується Основний договір).

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 553 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за цим Договором, є Основний договір (п.2.1 договору поруки).

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, відповідальність Поручителя перед Кредитором включає:

- зобов'язання здійснити поставку товару за Основним договором (Основне зобов'язання);

- зобов'язання відшкодувати Кредитору шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням Основного зобов'язання (Зобов'язання з відшкодування шкоди);

- зобов'язання сплатити Кредитору неустойку за порушення Основного зобов'язання Боржником (Зобов'язання зі сплати неустойки);

- зобов'язання сплатити Кредитору проценти за користування чужими грошовими коштами за невиконання Основного зобов'язання.

Відповідальність Поручителя перед кредитором у випадках передбачених п. 3.1. обмежується сплатою Поручителем Кредитору грошових коштів у розмірі 500, 00 грн. (п.3.2. договору).

Згідно п.6.1. договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання зобов'язань по Основному договору.

Доказів виконання зобов"язання за договором поруки у розмірі 500, 00 грн., на момент розгляду спору другий відповідач не надав.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо солідарного стягнення суми 500, 00 грн. за договором поруки підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що солідарне стягнення судових витрат не передбачено законом, проте, вина, як першого так і другого відповідачів підтверджена матеріалами справи, судові витрати підлягають покладенню на останніх у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору.

Крім того, слід зазначити про те, що при виготовленні процесуальних документів у даній справі, в них було допущено помилку в найменуванні першого відповідача, а саме, першого відповідача було зазначено як товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія" в той час як необхідно було зазначити - приватне акціонерне товариство "Агропромислова компанія".

Допущена помилка підлягає виправленню.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85, 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Виправити допущену помилку.

Вірним найменуванням першого відповідача вважати - приватне акціонерне товариство "Агропромислова компанія".

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН" (49068, м. Дніпро, пл.Дзержинського, 3, офіс 7, ) 88 543 (вісімдесят вісім тисяч п"ятсот сорок три гривні) 60 коп. основного боргу, 877 (вісімсот сімдесят сім гривень) 00 коп. річних, 9 726 (дев"ять тисяч сімсот двадцять шість гривень) 10 коп. пені, 747 ( сімсот сорок сім гривень) 35 коп. судового збору.

Стягнути солідарно з приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія" (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175, ) та приватного підприємства "ФАЙНІ КОРМИ" (49000, м. Дніпро, пр. Свободи, 203, офіс 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН" (49068, м. Дніпро, пл.Дзержинського, 3, офіс 7, ) 500 (п"ятсот гривень) 00 коп. основного боргу.

Стягнути з приватного підприємства "ФАЙНІ КОРМИ" (49000, м. Дніпро, пр. Свободи, 203, офіс 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДИСТРИБ`ЮШН" (49068, м. Дніпро, пл. Дзержинського, 3, офіс 7, ) 747 (сімсот сорок сім гривень) 35 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 24.11.16 р.

Суддя ОСОБА_3