ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.Справа № 923/1174/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

секретар судового засідання: Полінецькіа В.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Лянна О.А. (посвідчення № 031420 від 19.01.2015)

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури

на ухвалу господарського суду Херсонської області від "02" листопада 2016 року про відмову у прийнятті позовної заяви

по справі № 923/1174/16

за позовом Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради

до відповідача 1 Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради

до відповідача 2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про анулювання дії паспорту прив'язки, звільнення території земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди

В С Т А Н О В И В :

31.10.2016 керівник Херсонської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Херсонської міської ради звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача-1 - Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради та Відповідача-2 Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про анулювання дії паспорту прив'язки, звільнення території земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.11.2016 за позовними матеріалами №923/1174/16 (суддя Пінтеліна Т.Г.) відмовлено у прийнятті позовної заяви Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури.

Ухвала суду мотивована посланням на положення п.1 ст.62 ГПК України у зв'язку з тим, що вимоги про анулювання дії паспорту прив'язки, звільнення території земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди не підлягає розгляду господарськими судами України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого господарського суду, керівник Херсонської місцевої прокуратури звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду, справу передати на розгляд до господарського суду Херсонської області.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що при вирішенні питання чи є правовідносини господарськими, необхідно керуватись положеннями ст.3 ГПК України, п.п.3.1, 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам».

Так, прокурором в апеляційній скарзі зазначено, що в даному випадку відносини між Херсонською міською радою та ФОП ОСОБА_2 є організаційно-господарськими, а спір про анулювання дії паспорту прив'язки та звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди, є спором про право на розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної власності.

Представники Херсонської міської ради, Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в судове засідання 01.12.2016 не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляли, тобто без поважних причин не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Оскільки зазначені вище учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, строк розгляду апеляційної скарги, згідно ч.2 ст.102 ГПК України, закінчується та ніхто із сторін не заявив клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Предметом позову у цій справі є вимога прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури про анулювання дії паспорту прив'язки, звільнення території земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Відмовляючи у прийняті позову, суд першої інстанції посилаючись на положення п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, п. 1 положення Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6, ст.ст.177, 181, 324 глави 30 ЦК України зазначив, що лише справи у спорах за участю державних органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору ст.1 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Також місцевим господарським судом зазначено, що відносини щодо надання дозволу на розміщення тимчасових споруд з метою отримання паспорту прив'язки тимчасової споруди, та анулювання дії таких паспортів прив'язки не регулюються Господарським кодексом України або Земельним кодексом України. Такі спори повинні вирішуватися адміністративними судами, оскільки відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (або ж районним судом в порядку адміністративного судочинства).

Колегія суддів з зазначеними доводами суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст. 12 ГПК України ). При цьому, підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (ст.ст. 13, 15 і 16 ГПК). З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно якого місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги ст.ст. 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Отже, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарським судам не підвідомчі справи про оскарження суб'єктом дій органу державної влади, чи органу місцевого самоврядування, чи іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання, та також між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління.

При цьому, згідно п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкту, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог. Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при чому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з викладених позовних вимог, керівник Херсонської місцевої прокуратури в позовній заяві просив:

- анулювати паспорт прив'язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу з торгівельними павільйонами по вул. Комкова в районі будинку № 75 в м.Херсоні, загальною площею 193,76 кв.м., виданого Управлінням містобудування та архітектури Херсонської міської ради 03.06.2016 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за № 114-10771-22;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 193,76 кв.м., вартістю 364 182 грн. розташовану по вул. Комкова в районі будинку № 75 у м.Херсоні шляхом демонтажу тимчасової споруди - зупиночного комплексу з торгівельними павільйонами.

Однак колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд Херсонської області дійшов помилкового висновку про те, що даний спір належить до компетенції адміністративного суду, з огляду на наступне.

Положеннями статей 170, 172 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади, а територіальні громади через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Як вірно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, реалізуючи свої повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування можуть вступати з юридичними та фізичними особами - у цивільні та господарські правовідносини і у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками з іншими юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ч. 4 ст. З ГК України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Під організаційно-господарськими відносинами розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю (ч. 6 ст. З ГК України).

Відносини між Херсонською міською радою та ФОП ОСОБА_2 є організаційно-господарськими, а спір про анулювання дії паспорту прив'язки та звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди, є спором про право на розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної власності.

Таким чином, враховуючи наявність між сторонами господарських відносин та спору про право на розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної власності, що виникає з цих відносин, даний спір підлягає розгляду у господарському суді, а посилання суду про підвідомчість даного спору адміністративному суду є безпідставними.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про відмову у прийнятті позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Херсонської області ухвалу від 02.11.2016 у справі №923/1174/16 про відмову у прийнятті позовної заяви Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Прокурора - керівника Херсонської місцевої прокуратури задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Херсонської області від „02" листопада 2016 року про відмову у прийнятті позовної заяви по справі № 923/1174/16 скасувати.

Справу передати до господарського суду Херсонської області зі стадії прийняття.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „02" грудня 2016 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров