ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 листопада 2016 року Справа № 916/1349/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),

Карабаня В.Я.,

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.07.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року у справі № 916/1349/16 за позовом компанії "Beyond Expectaions INC" до приватного акціонерного товариства "ІСЗЗ" про усунення перешкод у користуванні майном,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.10.2016 року первісну касаційну скаргу ОСОБА_4 було повернуто на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

19.10.2016 року (згідно з поштовою відміткою на конверті) ОСОБА_4 повторно звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.07.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року.

Проте, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 18.07.2016 року з урахуванням такого.

Згідно зі ст. 107 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на:

1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, за змістом розділу ХІІ1 ГПК України ухвалу місцевого господарського суду може бути оскаржено після її перегляду в апеляційному порядку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалася.

За таких обставин, у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду її в апеляційному порядку, в зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України.

Статтею 111 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги. Зокрема, згідно з положенням ч. 4 цієї статті, до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано доказів надіслання копії скарги компанії "Beyond Expectaions INC" та ПрАТ "ІСЗЗ" (сторонам у справі), а також матеріали скарги не містять відміток про її безпосереднє вручення цим адресатам.

До того ж, відсутні докази сплати судового збору, натомість касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору без наведення жодних доводів та без подання доказів тяжкого майнового стану цієї особи.

У зв'язку з наведеним заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії сторонам у справі та доказів сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймаються до розгляду і повертаються судом, якщо: до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі; до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року не може бути прийнято до розгляду і тому вона підлягає поверненню.

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відхилити.

Відмовити у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 18.07.2016 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді В.Карабань

І.Кондратова