КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 927/60/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 (дог. від 28.11.2016 №б/н),

від відповідача - не з'явився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2016 (суддя Федоренко Ю.В.)

за заявою Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відновлення строку на звернення із заявою про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 за нововиявленими обставинами у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

про стягнення боргу у розмірі 157 712, 00 грн. за договорами про відповідальне зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15, в якій просить відновити строк для звернення із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 про стягнення боргу у розмірі 157 712, 00 грн. за договорами про відповідальне зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням; здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15.

Нововиявленою обставиною заявник вважає визнання недійсними за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі №927/1211/15 договорів про відповідальне зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням, які були підставою для стягнення з Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області боргу у розмірі 157 712, 00 грн. за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2016 Головному територіальному управлінню юстиції у Чернігівській області відмовлено у задоволенні заяви про відновлення строку для звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15, не прийнято до розгляду заяву про перегляд вищевказаного судового рішення та повернуто останню заявнику без розгляду разом з доданими до неї документами.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2016 про відмову у задоволенні заяви про відновлення строку для звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 та відновити Головному територіальному управлінню юстиції у Чернігівській області строк для звернення з вищевказаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у справі №927/60/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 Головному територіальному управлінню юстиції у Чернігівській області відновлено строк апеляційного оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу та призначено до розгляду на 29.11.2016.

У судове засідання призначене 29.11.2016 з`явився представник позивача, який надав усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим зворотним поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши, що наявні матеріали є достатніми для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а також, враховуючи той факт, що останній не був позбавлений можливості надати письмові пояснення стосовно предмету спору, вирішив розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, встановивши наступне:

19.01.2015 до Господарського суду Чернігівської області від Фізичної особи-підприємця надійшла позовна заява про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області боргу у розмірі 157 712, 00 грн. за договорами про відповідальне зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 позов задоволено, стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь Фізичної-особи підприємця ОСОБА_3 157 712, 00 грн. боргу. за договорами про відповідальне зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням.

09.09.2015 до Господарського суду Чернігівської області від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 73 968,00 грн. заборгованості, яка утворилась у відповідача внаслідок неналежного виконання обов'язків за договорами відповідального зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням (справа №927/1211/15).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 по справі №927/1211/15 у позові Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відмовлено та визнано недійсними договори відповідального зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі № 927/1211/15 повернуто без розгляду на підставі п.1 ст.97 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі № 927/1211/15 та повернуто апелянту без розгляду на підставі п. 4 ст. 97 ГПК України.

10.10.2016 до відділу документального забезпечення Господарського суду Чернігівської області від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15, в якій заявник просить відновити строк для звернення із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 боргу у розмірі 157 712,00 грн. за договорами відповідального зберігання майна, на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг, які пов'язані з його зберіганням; здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Як передбачено ч. ч. 3 - 6 ст. 113 ГПК України, заява про перегляд судового рішення подається до господарського суду, який прийняв судове рішення, де вона реєструється з дотриманням порядку, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 2-1 цього Кодексу. Заявник зобов'язаний надіслати іншим сторонам копії заяви та доданих до неї документів. До заяви додаються документи, що підтверджують надіслання копії заяви іншим сторонам, та документ про сплату судового збору. Заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові у разі:

1) подання заяви після закінчення встановленого строку без клопотання про його відновлення або відхилення такого клопотання господарським судом;

2) подання заяви без доказів надіслання копії заяви і доданих до неї документів іншим сторонам;

3) відсутності доказів сплати судового збору у порядку і розмірі, встановлених законодавством;

4) якщо заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, подана після закінчення трирічного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили незалежно від поважності причини пропуску цього строку;

5) якщо заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до п. 8.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" судове рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише після набрання ним законної сили у передбаченому ГПК порядку.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" регламентовано, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Так, рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі № 927/1211/15 набрало законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, тобто 03.12.2015.

Як було встановлено вище, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області звернулось до місцевого господарського суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі № 927/60/15 - 10.10.2016, тобто з пропуском одномісячного строку встановленого для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, перебіг якого розпочинається з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що строк на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі № 927/60/15 відновленню не підлягає.

Доводи апелянта про те, що відлік встановленого ч. 1 ст. 113 ГПК України одномісячного строку подання заяви про перегляд рішення за новоявленими обставинами слід починати з 05.09.2016, а саме, з моменту розгляду Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області листа прокуратури Чернігівської області від 05.09.2016, в якому вказано, що питання дійсності спірних правочинів не було об'єктом дослідження у справі №927/60/15, а тому є нововиявленою обставиною, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки недійсність договорів, на підставі яких Господарським судом Чернігівської області прийнято рішення від 03.03.2015 у справі №927/60/15, була встановлена рішенням Господарського Чернігівської області від 17.11.2015 по справі №927/1211/15, про яке апелянту було достаменно відомо, оскільки представник останнього був присутній у судовому засіданні при розгляді вищевказаної справи.

Крім того, апелянт не був позбавлений можливості дізнатись про той факт, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі №927/1211/15 набрало законної сили з Єдиного реєстру судових рішень (www.reyestr.gov.ua), який є відкритими для безоплатного цілодобового доступу.

У заяві Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області не вказано, які обставини перешкоджали заявнику своєчасно звернутися до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2016 у справі №927/60/15, не надано доказів на підтвердження наявності таких обставин. Лист прокуратури Чернігівської області від 05.09.2016 не є такою обставиною, оскільки недійсність договорів, на підставі яких було прийнято рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15, була встановлена рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2016, позивачем по якій був саме апелянт.

Твердження апелянта, що при вирішенні питання про відновлення строку на звернення із заявою про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2016 у справі №927/60/15 суду першої інстанції слід було врахувати ту обставину, що грошові кошти стягнуті за вищевказаним судовим рішенням були сплачені органом держаної влади, який є розпорядником бюджетних коштів та утримується за рахунок Державного бюджету України, не приймається до уваги колегією суддів, оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, норми чинного в Україні процесуального законодавства не містять переліку обставин, які слід вважати поважними під час вирішення питання про відновлення процесуальних строків. Відтак, суд, у кожному конкретному випадку, зобов'язаний оцінити доводи заявника про неможливість своєчасного вчинення процесуальних дій та перевірити наявні у матеріалах справи документи, які б підтверджували та/або спростовували такі доводи заявника, оскільки зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Таким чином, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Норми, які регламентують процесуальні строки, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Сторони повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (п.п. 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, п.п. 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Рішення про відновлення пропущеного процесуального строку повинно бути обгрунтованим. У кожному випадку необхідно встановити, чи виправдовують причини відновлення строку втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для відновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту клопотання Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відновлення строку подання заяви про перегляд рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 у справі №927/60/15 вбачається, що остаточне рішення про необхідність звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами було прийнято під час розгляду листа прокуратури Чернігівської області від 05.09.2016. Проте, апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували наявність поважних причин, які б перешкоджали зверненню із вказаною заявою у встановлений ч.1 ст. 113 ГПК України процесуальний строк.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як зазначено в апеляційній скарзі, апелянт 18.07.2016 вже був обізнаний про те, що ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі №927/1211/15 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 відмовлено у відновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2015 у справі №927/1211/15.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянтом не доведено наявність поважних обставин, які об'єктивно ускладнювали подачу останнім заяви про перегляд за нововиявленими обставиннами рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2015 по справі №927/60/15 у встановлений ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строк.

Статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За результатами перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2016 по справі №927/60/15 прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду даної справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105, 113 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2016 у справі № 927/60/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 927/60/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко