ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 р. Справа № 917/1494/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шико" бул. Дружби Народів, 18/7, м.Київ, 01103

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 22 200,00 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 22 200,00 грн. попередньої оплати, здійсненої позивачем на виконання умов договору № 7 від 30.04.2015р.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки № 7 від 30.04.2015р. не виконав взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати у розмірі 22 200,00 грн.

Сторони, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

При цьому, позивачем письмові пояснення по справі, клопотання про приєднання (долучення) доказів, клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника позивача, клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. № 14447, № 14446, № 14444, № 14445 від 22.11.2016р. відповідно).

Відповідач відзив на позов не надав. Ухвали суду, що направлялися відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позові, повернулись до суду з відміткою пошти "адресат за даною адресою не проживає".

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює неявку представника відповідача та неподання ним відзиву як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

З огляду на надані позивачем в матеріали справи докази в обгрунтування позовних вимог, керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами, у зв"язку з чим відхиляється клопотання позивача для продовження строку розгляду справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2015 p. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ШИКО» (далі -Позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено договір №7 (далі - Договір).

П. 1.1. договору сторони передбачили, що відповідач, як продавець, зобов'язався систематично постачати та передавати у власність покупця (позивача), товар в порядку та на умовах, визначених договором, а позивач зобов'язався як покупець приймати цей товар від відповідача та оплачувати його на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.п. 2.2. зазначеного договору товар поставляється за договірними цінами, погодженими сторонами шляхом виставлення та оплати рахунку-фактури..

Згідно п.п. 2.3. договору порядок оплати на товар здійснюється, виходячи зі специфікації (рахунку-фактури), яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.п. 3.1. договору товар, що є предметом зазначеного договору, постачається відповідно до письмової заявки покупця. Строки поставки, асортимент, кількість і вартість товару визначається в окремих рахунках та додатках до цього договору.

Згідно п.п. 4.1. зазначеного договору передача товару повинна була здійснюватися ФО-П ОСОБА_1 на умовах EXW - с. Мала Рублівка Котелевського району Полтавської області у відповідності норм «Інкотермс-2000», якщо інше не визначено в додатках до цього договору.

Позивач вказує, що на виконання умов договору на підставі рахунку-фактури №СФ-0000016 від 30 квітня 2015 p. здійснив передплату за запчастини в розмірі 50 000,00 грн.

В підтвердження вказаного позивачем надане платіжне доручення № 238 від 30.04.2016р. (долучене до матеріалів справи згідно клопотання за вх. № 14446 від 22.11.2016р.).

За твердженням позивача, відповідач здійснив часткове постачання товару:

- коробки передач КПП21093 у кількості 3 одиниць за ціною 7700,00 грн. (без ПДВ) на суму 23100,00 грн. (без ПДВ), оформлене видатковою накладною №РН-0000040 від 29 травня 2015 p.,

- редукторів Форд Скорпіо у кількості 2 піт. по ціні 800,00 грн. (без ПДВ) в розмірі 1600,00 грн. (без ПДВ), оформлене видатковою накладною №РН-0000051 від 21 серпня 2015 р.;

- поворотних кулаків лівого та правого у кількості 2 од. за ціною 1550,00 грн. на суму 3100,00 грн., оформлене видатковою накладною №РН-0000057 від 11 листопада 2015р.;

а всього на суму 27800,00 грн.

16 лютого 2016 р. позивачем було надіслано відповідачу претензію №1 від 16.02.2016 р. на суму 22200,00 грн., у якій позивач просив відповідача підписати належним чином, завірити підпис відтиском печатки та повернути поштовим відправленням до ТОВ «ШИКО» примірник акту звірки; повернути грошові кошти в розмірі 22200,00 (двадцять дві тисячі двісті грн. 00 коп.) грн., отримані за непоставлений товар протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання претензії на поточний рахунок ТОВ «ШИКО», але зазначену претензію відповідач не отримав, претензія була повернута підприємством поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, за даним позивача, відповідач заборгував йому грошові кошти у розмірі 22 200,00 грн.

Позивач, вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 22 200,00 грн. попередньої оплати, здійсненої позивачем на виконання умов договору № 7 від 30.04.2015р.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору № 7 від 30.04.2015р., кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини поставки та договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного Кодексу України).

За приписами ст. 692, ст. 693 Цивільного Кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначено вище, позивач на виконання умов договору перерахував на відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 238 від 30.04.2015р.

Матеріалами справи підтверджено факт здійснення відповідачем часткового постачання товару, а саме: коробки передач КПП21093 у кількості 3 одиниць за ціною 7700,00 грн. (без ПДВ) на суму 23100,00 грн. (без ПДВ), оформлене видатковою накладною №РН-0000040 від 29 травня 2015 p., редукторів Форд Скорпіо у кількості 2 піт. по ціні 800,00 грн. (без ПДВ) в розмірі 1600,00 грн. (без ПДВ), оформлене видатковою накладною №РН-0000051 від 21 серпня 2015 р.; поворотних кулаків лівого та правого у кількості 2 од. за ціною 1550,00 грн. на суму 3100,00 грн., оформлене видатковою накладною №РН-0000057 від 11 листопада 2015р.; а всього на суму 27800,00 грн.

Докази того, що відповідач передав позивачеві товар на всю суму здійсненої позивачем передплати чи повернув суму попередньої оплати у розмірі 22 200,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 22 200,00 грн. попередньої оплати, здійсненої позивачем на виконання умов договору № 7 від 30.04.2015р., є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шико" (бул. Дружби Народів, 18/7, м.Київ, 01103, ) 22 200,00 грн. попередньої оплати, 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2016 р.

Суддя Киричук О.А.