ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 р. Справа № 923/1255/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД", м. Херсон

про визнання договору недійсним.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність від 18.11.2016р.;

від відповідача - представник ОСОБА_2, довіреність від 04.10.2016р.

Суть спору: Фірма "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ТММ-ЕНЕРГОБУД", в якому просить визнати недійсним інвестиційний договір №03/11-Ж/Ч-Оф від 04 липня 2006 року, укладений між Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю і Закритим акціонерним товариством "ТММ-Енергобуд", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-Енергобуд", з будівництва житлового дому за адресою: м. Київ, вул. П. Чаадаєва, 2-В.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланнями на умови договору №03/11-Ж/Ч-Оф від 04.07.2006р., положення ч.3 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", ст.ст. 203, 215, 236 ЦК України та положення ст.ст. 179, 207 ГК України.

29 листопада 2016 року відповідач у справі подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Даний відзив з додатками суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 01.12.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.12.2016р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 04 липня 2006 року між Фірмою "Т.М.М." товариством з обмеженою відповідальністю (надалі - позивач) і Закритим акціонерним товариством "ТММ-Енергобуд", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-Енергобуд" (надалі - відповідач) був укладений інвестиційний договір №03/11-Ж/Ч-Оф будівництва житлового дому за адресою: м. Київ, вул. П. Чаадаєва, 2-В (надалі - Інвестиційний договір).

Відповідно до умов пункту 2.1. статті 2 Інвестиційного договору предметом даного договору є здійснення інвестиції відповідачем у будівництво житлового будинку на умовах даного договору.

Підпункт 1.1.1. Інвестиційного договору вказує, що під "житловим будинком"» розуміється житловий будинок, який будується позивачем у місті Києві за будівельною адресою: вул. Чаадаєва, 2-В.

Звертаючись з даним позовом до суду про визнання недійсним Інвестиційного договору позивач, посилається на ті обставини, що інвестування за Інвестиційним договором направлено на будівництво саме житлового будинку, а тому при укладанні Інвестиційного договору сторонами не враховані вимоги чинного законодавства України, зокрема частини 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", внаслідок чого відповідачем здійснено інвестування в будівництво житлового будинку в спосіб, не передбачений Законом.

Таким чином, посилаючись на положення ч.3 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", ст.ст. 203, 215, 236 ЦК України та ст.ст. 179, 207 ГК України, позивач просить визнати недійсним інвестиційний договір №03/11-Ж/Ч-Оф від 04.07.2006р.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначаються відповідно до Закону України "Про інвестиційну діяльність" (надалі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Так, частиною 3 статті 4 Закону в редакції, яка діяла на момент укладання Інвестиційного договору, встановлювалось, що об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансуванні спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених віл фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об'єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості.

Суд зазначає, що умовами спірного договору встановлені права та обов'язки сторін, передбачено розмір інвестиції та строк, порядок її сплати, тобто сторонами Інвестиційного договору обумовлено всі істотні умови договору, необхідні для його укладання.

Отже, Інвестиційний договір є правочином, який направлено на залучення коштів відповідача, в якості інвестиції, для будівництва позивачем житлового будинку, а тому вказаний договір має відповідати вимогам законодавства України, яке регулює провадження інвестиційної діяльності.

У зв'язку з тим, що інвестування за Інвестиційним договором направлено на будівництво саме житлового будинку, тому при укладанні Інвестиційного договору сторонами не враховані вимоги чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про інвестиційну діяльність", внаслідок чого відповідачем здійснено інвестування в будівництво житлового будинку в спосіб, не передбачений Законом. Вказане свідчить про пряме порушення з боку сторін Інвестиційного договору вимог здійснення інвестиційної діяльності, зокрема залучення коштів на будівництво житлового будинку без участі фондів фінансування будівництва, фондів операцій з нерухомістю, інститутів спільного інвестування, недержавних пенсійних фондів, а також без випуску цінних паперів, передбачених Законом.

З викладеного слідує, що спірний договір укладено з порушенням приписів частини 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", яке виразилося в тому, що відповідачем здійснено інвестування в будівництво житлового будинку в спосіб, не передбачений Законом.

Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України судом може бути визнане недійсним повністю або частково господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Отже, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки спірний договір укладено сторонами з порушенням приписів частини 3 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність", тобто є таким, який не відповідає вимогам Закону, а тому наявні правові підстави для визнання його недійсним.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах та спростовуються вищевикладеним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається на позивача, оскільки у позовній заяві та у судовому засіданні позивач не просив стягувати з відповідача сплачений судовий збір.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним інвестиційний договір №03/11-Ж/Ч-Оф від 04 липня 2006 року, укладений між Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю (03146, м. Київ, вул. Провіантська, 3, код ЄДРПОУ - 14073675) і Закритим акціонерним товариством "ТММ-Енергобуд" (73000, м. Херсон, вул. Нафтовиків, 15 офіс 410, код ЄДРПОУ - 33889106), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ТММ-Енергобуд", з будівництва житлового дому за адресою: м. Київ, вул. П. Чаадаєва, 2В.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя С.В. Нікітенко