ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа № 911/1481/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом орендного підприємства Броварипромжитлобуд, Київська обл., м. Бровари

до обєднання співвласників баготоквартирного будинку Незалежності 12В, Київська обл., м. Бровари;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та легалізації реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції , Київська обл., м. Бровари

про визнання недійсними установчих документів

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, директор;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 22.06.2016;

ОСОБА_3 ;

від третьої особи: не зявився.;

Позивач, орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12В» (надалі відповідач, ОСББ) про визнання недійсними рішення установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень у житловому будинку, розташованому за адресою: Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності 12 В, щодо створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 12В» та визнання недійсним Статуту ОСББ «Незалежності 12В».

В обґрунтування позову позивач посилався на низку порушень, що мали місце під час організації та проведення установчих зборів відповідача, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як співвласника житлового будинку, що не був повідомлений про час та місце проведення установчих зборів, не міг реалізувати свого права впливати на рішення, що приймалися на цих зборах, а тому вважає, що його право може бути поновлено у спосіб визнання недійсним рішення установчих зборів та Статуту відповідача.

Ухвалою суду від 28.04.2016 залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та легалізації реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Цією ж ухвалою суду витребувано від відповідача засвідчені копії рішення установчих зборів про створення ОСББ та Статуту відповідача, а також низку інших документів, що передували проведенню спірного рішення чи були складені за його наслідками.

17.06.2016 до суду надійшла заява ОСОБА_4 про вступ до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обґрунтувавши її тим, що її також не було повідомлено про проведення установчих зборів щодо створення ОСББ.

17.06.2016 позивач надав письмові пояснення, в яких навів додаткове обґрунтування поданого позову, а також додатково обґрунтовував необхідність та доцільність залучення до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вказавши, що вони як власники нежитлового приміщення та квартири в будинку мають юридичний інтерес до розглядуваної справи, адже їх також не було повідомлено про проведення установчих зборів та створення ОСББ.

22.06.2016 відповідачем заявлено клопотання про припинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з мотивів відсутності у розглядуваному спорі ознак господарського, у задоволенні якого судом відмовлено.

07.07.2016 позивач надав суду додаткові письмові пояснення щодо доцільності залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також викладено заперечення проти клопотання відповідача про припинення провадження у справі.

У залученні зазначених осіб до участі у справі судом відмовлено з тих підстав, що наявність юридичного інтересу до справи не є згідно приписів ст. 27 ГПК України підставою для залучення особи до участі у справі. Мотиви, з яких зазначені особи наполягали на своїй участі у справі полягали в тому, що їх також не було повідомлено про проведення установчих зборів щодо створення відповідача, що також порушує їх права.

Тобто фактично зазначені особи виклали аргументи з яких вбачається наявність власного юридичного інтересу щодо процесу створення ОСББ та порушення власного права бути присутніми на установчих зборах, коли як порушене право не підлягає захисту у спосіб доступу особи до участі у справі у якості третьої особи та має захищатися у спосіб самостійного звернення до суду із відповідним позовом.

18.07.2016 позивачем долучено до матеріалів справи низку додаткових матеріалів, зокрема статутних, а також копію довідки КП «Броварське бюро технічної інвентаризації», в якій зазначено, що згідно матеріалів технічної інвентаризації площа нежитлових приміщень житлового будинку за адресою м. Бровари, вул. Незалежності 12В, власником яких є позивач, становить 22,2 кв.м.

14.09.2016 позивач подав суду письмові пояснення, в яких навів додаткове обґрунтування поданого позову та рішення судів у аналогічних спорах.

17.10.2016 відповідачем було надано суду копії документів, що повязані із створенням ОСББ, проведенням установчих зборів та т.і.

01.11.2016 позивач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що надані відповідачем копії документів не відповідають вимогам, що предявляються ст. 36 ГПК України до письмових доказів, під час створення ОСББ не було зясовано інформації щодо всіх власників квартир та нежитлових приміщень. Ініціативною групою не було повідомлено кожного співвласника про проведення установчих зборів, зі списків осіб, що проголосували «за» чи «проти» створення ОСББ не можливо встановити коли саме зроблено підписи, осіб, зазначених у цих списках, площа приміщень будинку, яка зазначена в рішенні про створення ОСББ не відповідає площі приміщень, що визначена технічною документацією, до спірного рішення внесено перелік питань, що не можуть бути включені до порядку денного зборів, на яких вирішується питання про створення ОСББ.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, представники відповідача проти задоволення позову заперечували, як з підстав того, що цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах, тим самим підтримували своє клопотання про припинення провадження у справі, так і з підстав недоведеності позивачем позову щодо невідповідності вимогам закону спірного рішення та статуту ОСББ, порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Згідно свідоцтва про право власності від 11.03.1999 позивач є власником 99-ти квартирного житлового будинку (в цілому), розташованого за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності 12В. Право власності позивача на житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою 62911943 від 06.07.2016.

В перебігу розгляду справи позивачем долучено до матеріалів справи довідку КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 06.07.2016, в якій зазначено, що згідно матеріалів технічної інвентаризації площа нежитлових приміщень житлового будинку за адресою м. Бровари, бул. Незалежності 12В, власником яких є позивач, становить 22,2 кв.м..

21.02.2016 відбулися установчі збори, на яких прийнято рішення про створення ОСББ «Незалежності 12В», затвердження його Статуту, обрання правління, ревізійної комісії, про прийняття будинку на баланс, проведення державної реєстрації створення ОСББ та затвердження кошторису. Зазначені рішення оформлені протоколом установчих зборів ОСББ «Незалежності 12В» від 21.02.2016.

З тексту спірного рішення вбачається, що: загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становить 145, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 6970,3 кв.м., у зборах взяли участь 96 співвласників.

«За» рішення про створення ОСББ проголосував 91 співвласник, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 4548,3 кв.м.; «проти» проголосувало 5 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень становить 191,1 кв.м.. «За» та «проти» рішення про затвердження Статуту ОСББ проголосувала така ж сама кількість співвласників.

До спірного рішення додано реєстр співвласників, із зазначенням їх ПІБ, результату голосування «за» чи «проти» та їх підписів.

За твердженням відповідача зазначений реєстр осіб було складено на підставі відомостей отриманих, як з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно Інформаційної довідки від 12.10.2015 № 45488341, наданої державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, так і з даних, наданих комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» (50 довідок).

Відповідь Броварського БТІ надано на запит членів ініціативної групи від 11.02.2016, в якому сформульовано прохання надати відомості щодо власників квартир та нежитлових приміщень, відомості про які ініціативна група не має, тобто окрім тих, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими оперувала ініціативна група вбачається, що відповідач був обізнаний про приналежність позивачу права власності на 99-ти квартирний будинок по бул. Незалежності 12В в м. Бровари. При цьому на відміну від інших співвласників, щодо позивача в розділі «Тип майна» зазначено 99-ти квартирний житловий будинок, коли як щодо інших співвласників в цьому розділі зазначено про приналежність чи то права власності на квартиру, чи то на нежитлове приміщення певною площею.

На запит відповідача до КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» йому не надавалися відомості щодо приналежності позивачу права власності на індивідуально визначене майно, в тому числі і на нежитлове приміщення, площею 22,2 кв.м. в будинку № 12В по бул. Незалежності в місті Бровари, довідку про власність на яке позивачем долучено до матеріалів справи.

Зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виготовленого за запитому суду державну реєстрацію створення ОСББ проведено 09.03.2016.

Посилаючись на низку порушень вимог законодавства про ОСББ щодо підготовки до проведення установчих зборів, порядку проведення установчих зборів, порядку голосування на них, що призвело до порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить визнати недійсним рішення установчих зборів та Статут ОСББ.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи охоронюваний законом інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється шляхом: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі; зміні правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому, зазначеною нормою визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Отже, під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення

Обґрунтовуючи позовні вимоги, підставність звернення до суду із розглядуваним позовом, позивач посилається на те, що є власником житлового будинку та нежитлового приміщення в будинку № 12В по бул. Незалежності в м. Бровари та не був повідомлений ініціативною групою про проведення установчих зборів щодо створення ОСББ, що порушує його право на участь у процесі створення ОСББ.

Надаючи належну юридичну оцінку доводам позивача в цій частині суд приходить до наступних висновків.

Закон України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (надалі Закон про ОСББ) визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Статтею 1 Закону про ОСББ визначено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

За змістом статті 4 Закону про ОСББ об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об'єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об'єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев'ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об'єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). Установчі збори приймають рішення про створення об'єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об'єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об'єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Суд своїми ухвалами витребовував у відповідача інформацію стосовно порядку повідомлення співвласників, щодо проведення установчих зборів, часу та місця їх проведення.

З пояснень представників відповідача вбачається, що таке повідомлення було зроблено із дотриманням вимог Закону про ОСББ, проте жодних доказів на підтвердження того суду в перебігу розгляду справи не надано.

Враховуючи принцип диспозитивності судового процесу суд вважає, що не має здійснювати перевірку дотримання відповідачем вимог Закону про ОСББ щодо всіх співвласників житлового будинку № 12В по бул. Незалежності в м. Бровари та має оцінювати доводи, що наведені позивачем, зокрема, щодо неповідомлення саме його про проведення установчих зборів, що, на його думку, має своїми наслідками, висновки про недійсність рішення установчих зборів та Статуту ОСББ.

Як вже зазначалося, позивач згідно даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно є власником 99-ти квартирного житлового будинку, а згідно довідки Броварського БТІ від 06.07.2016 є власником нежитлового приміщення в будинку площею 22,2 кв.м.

Відповідач в перебігу розгляду справи не заперечував того факту, що на адресу позивача жодного повідомлення про проведення установчих зборів не направлялося та з пояснень представників позивача в судовому засіданні вбачається, що відповідач в цьому випадку діяв свідомо адже вважав, що позивач не має приймати участь у створенні ОСББ бо не є власником ані квартири, ані нежитлового приміщення в будинку.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що неповідомлення позивача про проведення установчих зборів не може бути підставою для визнання недійсним спірного рішення та статуту ОСББ.

Відомості, що містяться в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, зокрема запис про приналежність позивачу 99-ти квартирного житлового будинку по пр. Незалежності 12В в м. Бровари, не може ототожнюватися із приналежністю позивачу конкретного, індивідуально-визначеного майна (житлового чи нежитлового приміщення), коли як за приписами ч. 1 ст. 6 Закону України про ОСББ саме власники житлових та нежитлових приміщень можуть приймати участь в утворенні ОСББ.

Редакція Закону про ОСББ, а саме ч. 1 ст. 6 Закону, що передбачала право на участь у створенні ОСББ і для власників житлового будинку діяла до 14.05.2015 року, та з моменту набрання чинності нової редакції ч. 1 ст. 6 позивач, як власник житлового будинку таке право втратив. Аналогічні положення містилися і в ч. 2 ст. 385 Цивільного кодексу України в редакції, що також діяла до 14.05.2015.

На думку суду існування в Державному реєстрі зазначеного запису є наслідком того, що позивач був забудовником зазначеного будинку та власником всього будинку, включаючи всі квартири в ньому, що власне підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.03.1999, але з моменту відчуження усіх квартир та приміщень в будинку, позивач свій статус власника будинку втратив чи, принаймні, цей статус носить номінальний характер, адже позивачем не доведено складу (змісту) його права власності в цьому будинку. При цьому архівний запис в Державному реєстрі міг зберегтися саме тому, що за позивачем було зареєстроване право саме на будинок, а не на окремі житлові чи нежитлові приміщення.

Позивач в обґрунтування свого юридичного інтересу до розглядуваного спору посилається саме на свідоцтво про право власності від 11.03.1999 на весь житловий будинок, але з огляду на те, що це свідоцтво не дає змоги встановити, яке саме житлове чи нежитлове приміщення в будинку належить позивачу та з урахуванням обставин, що викладено вище, суд приходить до висновку, про недоведеність позивачем свого права приймати участь у створенні ОСББ, що зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні позову.

Вже в перебігу розгляду справи позивач, додатково обґрунтовуючи свої позовні вимоги, долучив до матеріалів справи довідку КП Броварської міської ради «Броварське БТІ» від 06.07.2016, про приналежність позивачу нежитлового приміщення загальною площею 22,2 кв.м., в будинку № 12В по бул. Незалежності в м. Бровари.

З тексту довідки вбачається, що її складено на підставі матеріалів технічної інвентаризації. Водночас, матеріали технічної інвентаризації не можуть засвідчувати права власності на нерухоме майно, таке право має ґрунтуватися на відповідних правовстановлюючих документах.

Відсутність інформації в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно права власності позивача на індивідуально-визначене майно нежитлове приміщення в будинку, а також ненадання такої інформації Броварським БТІ, на запит ініціативної групи відповідача під час підготовки до проведення установчих зборів могло призвести до того, що відповідач не знав та не міг знати про приналежність позивачу права власності на нежитлове приміщення, чим могло бути обумовлене і неповідомлення позивача про час та місце проведення установчих зборів.

Наведені обставини, навіть якщо погодитися із тим, що позивачу належить на праві власності певне приміщення в будинку, не впливають на висновки суду про відмову у задоволенні позову, особливо приймаючи до уваги доводи позивача, що викладені в позові, а саме щодо його права приймати участь у створенні ОСББ у звязку саме з приналежністю йому права власності на весь 99-ти квартирний будинок, а не конкретне приміщення.

При цьому, на думку суду, само по собі неповідомлення усіх співвласників про проведення установчих зборів не може бути безумовною підставою для визнання рішення установчих зборів та статуту ОСББ недійсними.

Зазвичай дотримання вимог закону щодо належного повідомлення чи то учасників у господарському товаристві чи співвласників у багатоквартирному будинку є передбаченим законом та установчими документами відповідного субєкта, обовязок, що направлений на забезпечення обізнаності відповідного учасника про події, що в тій чи іншій мірі впливають на його права та охоронювані законом інтереси.

Надати правильну оцінку розглядуваним правовідносинам, спору, що виник між позивачем та відповідачем, допоможе проведення певних паралелей між правовідносинами, що виникають між учасниками корпоративного підприємства та учасниками (співвласниками приміщень) ОСББ.

Діюче законодавство, що регулює корпоративні правовідносини не передбачає особливого порядку проведення та організації установчих зборів, на яких приймається рішення про утворення корпоративного підприємства. Адже законодавець виходить з того, що на момент утворення відповідного товариства, бажання певного кола осіб його утворити реалізується через участь у таких зборах, що виключає необхідність у деталізації на законодавчому рівні процедури скликання установчих зборів та способу повідомлення майбутніх учасників товариства. Корпоративне законодавство передбачає чіткі імперативні приписи щодо процедури скликання, повідомлення та голосування вже на поточних загальних зборах учасників товариства.

На відміну від порядку утворення корпоративних підприємств, порядок створення ОСББ встановлений Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», з урахуванням положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Положення зазначених нормативних актів регулюють і чіткій порядок підготовки та проведення саме установчих зборів ОСББ.

Так, за змістом ст. 6 Закону про ОСББ для створення об'єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

З наведеного вбачається, що визначальним для оцінки правомірності створення ОСББ є перевірка обставин стосовно дотримання вимог закону щодо кворуму та кількості голосів, що віддано співвласниками «за» створення ОСББ, адже саме ці показники дають можливість встановити волевиявлення необхідної більшості співвласників на утворення в будинку ОСББ.

Позивач в обґрунтування позову не посилався на допущені відповідачем порушення, зокрема щодо визначення кворуму під час голосування, участі в голосуванні недостатньої кількості співвласників, тобто порушень, що могли б свідчити про неправомірне утворення відповідача.

Тільки в письмових поясненнях, долучених до матеріалах справи 01.11.2016 позивач вказував на те, що відповідачем невірно визначено кворум на установчих зборах, адже в рішенні від 21.02.2016 зазначено неправильну площу квартир та нежитлових приміщень.

Так, в рішенні установчих зборів від 21.02.2016 зазначено, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку становить 6970,3 кв.м., коли як за твердженням позивача загальна площа квартир та приміщень становить 7280,5 кв.м., що підтверджується актами № 56 від 16.02.1999, № 174 від 23.05.2000, та № 115 від 20.03.2001.

Дійсно, згідно зазначених актів загальна площа квартир становить 6801,78 кв.м., площа вбудованих нежитлових приміщень становить 212,7 кв.м., приміщення магазину площею 169,6 кв.м., та приміщення магазину площею 96,4 кв.м., а всього 7280,48 кв.м.

Позивачем належним чином не доведено, що з метою визначення загальної площі квартир та нежитлових приміщень треба скласти показники, що містяться в цих трьох актах.

Натомість, відповідачем долучено до матеріалів справи акт приймання передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, з якого вбачається, що загальна площа квартир становить 6486 кв.м., та з урахуванням площі нежитлових приміщень, про які йде мова у актах, на які посилається позивач, загальна площа квартир та нежитлових приміщень в будинку становить 6964,7 кв.м., що майже повністю відповідає площі, використаної відповідачем для визначення кількості голосів, що є необхідною для того, щоб рішення «за» можна було б вважати прийнятим, а установчі збори такими, що відбулися.

Навіть якщо погодитися із доводами позивача, про те, що загальна площа приміщень (житлових та нежитлових) становить 7280,5 кв.м., то кількість голосів, необхідних для того, щоб рішення про створення ОСББ можна було б вважати прийнятим, «за» мали б проголосувати співвласники квартир та приміщень, загальною площею більше ніж 3640,25 кв.м., коли як на установчих зборах «за» створення ОСББ проголосували власники 4548,3 кв.м. приміщень (житлових та нежитлових), що значно перевищує необхідну кількість голосів.

Отже суд, надавши правову оцінку рішенню, що оформлене протоколом від 21.02.2016, про створення ОСББ "Незалежності 12В", приходить до переконання, що рішення про створення ОСББ та затвердження статуту останнього прийнято більше ніж половиною загальної кількості усіх співвласників, що відповідає ч. 9 ст. 6 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Повертаючись до основного аргументу позивача, що викладено в позові, то, як вже зазначалося, відповідачем не заперечувався той факт, що позивач не був повідомлений про проведення установчих зборів. Водночас, встановивши цей факт, суд не вважає його достатнім для того, щоб задовольнити позов про визнання рішення установчих зборів та статуту відповідача недійсними.

Спираючись на відмінність правовідносин, що виникають у процесі створення ОСББ від процедури створення господарського товариства суд приходить до висновку, що створення ОСББ не передбачає зміни правового становища співвласника будинку, адже в ОСББ відсутня процедура набуття членства; особам, що голосували «за» створення ОСББ не надається жодних переваг перед особами, що голосували «проти» чи не були присутні на зборах, співвласник не здійснює обмін своїх прав власника на інші права, зокрема щодо управління ОСББ, як це відбувається у корпоративних товариствах.

Єдиною метою створення ОСББ є утворення юридичної особи, що завдяки ініціації його створення лише співвласниками будинку (квартир та нежитлових приміщень) буде ефективно представляти інтереси всього будинку та опікуватися його потребами, за рахунок співвласників та інших джерел фінансування, передбачених Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку.

Оскільки після створення ОСББ позивач не втрачає статусу співвласника житлового будинку, не повідомлення його про проведення установчих зборів не може мати своїми наслідками автоматичні висновки про незаконність рішень, прийнятих на таких установчих зборах.

Звертаючись до суду із позовом та обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач має довести, що його право порушене відповідачем та відновлення його можливо у обраний ним спосіб. При цьому застосовуючи той чи інший спосіб захисту порушеного прав суд має дотримуватися принципу справедливого балансу між змістом, ступенем порушення прав позивача та відповідністю суті порушення, обраного позивачем способу захисту права.

В даному випадку, позивач посилаючись на неповідомлення його про проведення установчих зборів вважає, що рішення та статут мають бути визнані недійсними, розуміючи, що це має своїми наслідками ймовірну ліквідацію відповідача та скасування його державної реєстрації.

При цьому позивач належним чином не обґрунтував, що саме такий спосіб захисту його порушеного права права знати про проведення установчих зборів щодо створення ОСББ, є адекватним, співмірним зі змістом порушення.

Виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України , застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та здатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

На думку суду, враховуючи те, що матеріалами справи не спростовано дотримання вимог щодо кворуму на установчих зборах, враховуючи не обмеження позивача у його праві бути власником свого майна та використовувати, розпоряджатися ним на власний розсуд, приймаючи до уваги, що створення ОСББ вимагає від усіх співвласників дотримання рішень такого ОСББ та Статуту незалежно від того, що вони голосували «проти» його утворення, визнання недійсними рішення установчих зборів та статуту відповідача лише тому, що позивач не був обізнаний про проведення зборів не відповідатиме наведеному вище критерію співмірності.

Подальший захист власних інтересів співвласник може здійснювати у спосіб участі у поточних загальних зборах ОСББ, в тому числі у спосіб звернення до суду з позовом про визнання їх недійсними, у разі порушення його права, як власника житлового чи нежитлового приміщення в будинку.

Наведене у сукупності зумовлює висновки про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації"), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено судом, відповідно до п. 2.2. статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 12 В", затвердженого Установчими зборами об'єднання (протокол №1 від 21.02.2016), зареєстрованого 31.07.2013, та цього пункту в новій редакції статуту, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 12 В " є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

В той же час, за змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами (ч.ч. 4-7 ст. 3 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року N 10, у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, з огляду на суб'єктний склад, предмет та підстави даного позову, суд дійшов висновку, що спір про визнання недійсними рішень Загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 12 В", яке є суб'єктом некомерційної господарської діяльності, є таким, що виник з організаційно-господарських відносин у процесі управління господарською (некомерційною) діяльністю відповідача, а отже є таким, що підвідомчий господарським судам.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням обставин, що викладено вище, судом не встановлено достатніх підстав для визначення установчих зборів ОСББ "Незалежності 12В" такими, що проведені з порушенням чинного законодавства, які можуть слугувати обґрунтованою підставою для визнання їх неправомочними, а прийняті на них рішення недійсними, що зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 23.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 28.11.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник