КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/16219/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Цибізова О.О.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 по справі №910/16219/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про виселення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 позов Комунального підприємства "Київський метрополітен" задоволено повністю.

Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 з орендованого майна, а саме: частини вестибюлю, загальною площею 8,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили, демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції, що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8,0 кв.м.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" 2 756,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016, колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді, Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.11.2016.

21 листопада 2016 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав письмові пояснення до апеляційної скарги.

22 листопада 2016 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про направлення справи №910/16219/16 до Господарського суду міста Києва, у зв'язку з поданням заяви про винесення додаткового рішення.

В судовому засіданні 22.11.2016 представник відповідача заявив клопотання про направлення матеріалів справи до суду першої інстанції, у зв'язку з поданням заяви про винесення додаткового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016 відкладено розгляд справи до 29.11.2016

25 листопада 2016 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

28 листопада 2016 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження по справі.

В судове засідання 29.11.2016 з'явились представники позивача та відповідача

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016.

Колегія суддів розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки додаткове рішення, хоча й підлягає обов'язковому перегляду в сукупності з первісним рішенням, щодо якого воно прийнято, в разі оскарження такого рішення як його невід'ємна частина, проте відповідно до ч. 2 ст. 88 ГПК України може бути переглянуто також і окремо від первісного рішення. Враховуючи доводи, на яких ґрунтується заява про прийняття додаткового рішення, відсутність додаткового рішення, на момент апеляційного перегляду, жодним чином не перешкоджає суду апеляційної інстанції перевірити законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Крім того, заяву про прийняття додаткового рішення подано до місцевого господарського суду вже після винесення ухвали про порушення апеляційного проводження.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01 червня 2010 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендар) укладено договір № 50-Упр(Ор)-10 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ "Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря), далі - об'єкт оренди, за адресою: АДРЕСА_1, для торгівлі непродовольчими товарами та фотопослуги.

Згідно з п. 2.1 Договору об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ "Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря, загальною площею 8,0 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схеми тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен" (п. 2.4 Договору).

Договір укладено на строк з 01.06.2010 до 31.05.2012 (п. 9.1 Договору).

01 червня 2010 року сторони підписали акт приймання-передачі майна в оренду.

Строк дії Договору продовжено до 31.05.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди), до яких відноситься спірний Договір, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що після закінчення терміну дії Договору орендар, в порушення умов договору та норм чинного законодавства, об'єкт оренди орендодавцю не повернув.

Відповідно до п. 9.3, 9.5 Договору після закінчення строку дії, договір може бути продовжений на підставі рішення Київради. Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Закінчення строку, на який укладено Договір, за приписами п. 9.5 Договору є однією з підстав його припинення. Отже, Договір є припиненим з 01.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму. наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач листом № 523-НЗ від 13.06.2016 повідомив відповідача про припинення Договору та зазначив про необхідність повернення об'єкта оренди за актом приймання - передачі протягом 30-ти календарних днів.

Посилання скаржника на те, що зазначений лист підписаний не уповноваженою особою - Заступником начальника Д.Ю. Пеклун, а тому не може бути належним доказом повідомлення відповідача про припинення дії договору, колегією суддів визнано безпідставними, виходячи з наступного. Відповідно до довіреності від 11.01.2016 №1, виданої начальником КП "Київський метрополітен" на ім'я Пеклуна Д.Ю., останнього визнано особою, уповноваженою бути представником довірителя зокрема, перед усіма фізичними особами та юридичними особами, з будь-яких питань пов'язаних з діяльністю КП "Київський метрополітен", для чого останньому надається право, зокрема підписувати та подавати заяви, підписувати документи, договори та інши правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частина 1 ст. 763 ЦК України встановлює, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено (ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Пунктом 4.14 Договору сторони погодили, що орендар, після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди, зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Доводи апелянта щодо неналежності підтвердження повноважень заступника директора Посадовою інструкцією останнього колегією суддів визнано необґрунтованими оскільки саме посадова інструкція визначає права та обов'язки окремо визначеної посадової особи державного підприємства.

Відповідно до п. 7.5 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Частиною 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до умов п.9.3. Договору оренди після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Згідно з п.8.5.6 Договору (ред. Додаткової угоди №1 від 15.10.2011) сторони, у разі припинення дії цього договору, орендар звільняє орендовану частину приміщення АДРЕСА_1 в термін, визначений п. 4.14. цього договору, від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, орендодавець, самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіоском).

Таким чином, Орендар зобов'язаний повернути Підприємству об'єкт оренди та звільнити орендовану частину приміщення АДРЕСА_1 від своїх огороджуючих конструкцій, проте матеріали справи не містять доказів виконання Орендарем зазначених обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правові підстави для продовження користування відповідачем комунальним майном, згідно з укладеним між сторонами Договором, а також зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8,0 кв.м.та повернути позивачу.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 по справі №910/16219/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 по справі №910/16219/16 без змін.

2.Матеріали справи №910/16219/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець