ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Справа № 915/892/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1, суддів Корицької В.О., Коваля С.М.

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 дов. б/н від 02.08.2016,

представника відповідача: ОСОБА_3 дов. №584 від 30.12.2015,

представника ІІІ особи -1: ОСОБА_4 дов. №2470/9/28-10-10-02 від 07.11.2016,

представника ІІІ особи -2: ОСОБА_5 дов. від 18.05.2016,

у присутності представника прокуратури ОСОБА_6 - посв. № 035063 від 13.08.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТЕОРИТ ЛЮКС

(54038, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1В/3, оф.208),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1),

ІІІ особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_7 великих платників податків Державної фіскальної служби

(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г);

2. Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Державної фіскальної служби (54030, м. Миколаїв, вул.Потьомкінська 24/2),

за участю: Прокуратури Миколаївської області (на підставі заяви №05-896вих-16 від 22.11.2016) (54030, м. Миколаїв, вул..Спаська, 28),

про: стягнення заборгованості у сумі 2420553,52 грн., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2420553,52 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення умов ст.ст.692, 712 ЦК України та договору поставки №43/2016 від 02.06.2016, частково розрахувався за поставлений товар на суму 4813791,30 грн., внаслідок чого станом на день подання позову до суду заборгованість за залишок поставленого товару відповідачем не погашена та становить 2420553,52 грн.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив в повному обсязі, посилаючись на те, що:

- сторони на власний розсуд узгодили умови договору поставки №43/2016 від 02.06.2016, у тому числі умови оплати, які містяться у розділі 5 даного договору. Пунктом 5.1 договору сторони встановили, що відповідач сплачує кошти за поставлений товар протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня наступного за днем надання позивачем оригіналів додатків з підписами та відбитками печаток сторін, належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, зазначених у п.п.10.2, 10.10 договору та після отримання відповідачем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і цієї ж податкової накладної (крім випадків, передбачених п.п. 5.5, 5.6 договору). Таким чином, відповідач вважає, що строк оплати за поставлений товар не настав, оскільки, позивач не надав, передбачені п.5.1 договору, оригінали рахунків-фактур на загальну суму 2420553,52 грн.;

- пунктом 5.5 договору встановлено, що у разі отримання відповідачем будь-якої інформації про виявлення контролюючими органами у ланцюгах поставки сільськогосподарської продукції до виробника фактів наявності субєктів господарювання з ознаками фіктивності, фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин та інше, відповідач сплачує за поставлений товар кошти протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня наступного за днем отримання відповідачем доказів, що спростовують цю інформацію та надання позивачем оригіналів додатків з підписами та відбитками печаток сторін, належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, зазначених у п.п.10.2, 10.10 договору. 22.08.2016 відповідач отримав від ОСОБА_7 великих платників податків ДФС лист №4120/10/28-10-41-01-12 від 23.09.2016, відповідно до якого було встановлено, що при дослідженні взаємовідносин між сторонами не встановлено придбання товару, тобто контролюючими органами виявлено факт відсутності поставки товарів та виник сумнів стосовно реальності укладених угод, поставок товарів та фінансово-господарських відносин. У звязку з цим, згідно п.5.5 договору, строк оплати поставленого товару за договором настане лише після отримання доказів, що спростовують вищезазначену інформацію контролюючого органу;

- пунктом 5.6 договору передбачено, що у разі отримання відповідачем будь-якої інформації про виявлення контролюючими органами у осіб, повязаних з позивачем відносинами контролю (повязаних осіб) фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин та інше, відповідач сплачує за поставлений товар кошти протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня наступного за днем отримання відповідачем доказів, що спростовують цю інформацію та надання позивачем оригіналів додатків з підписами та відбитками печаток сторін, належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, зазначених у п.п.10.2, 10.10 договору. 10.06.2016, 20.07.2016, 29.09.2016 відповідачем від ОСОБА_7 великих платників податків ДФС були отримані листи, згідно яких контролюючий орган, на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, просив надати інформацію та документальне підтвердження податкового кредиту по взаємовідносинах між відповідачем та ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС», ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» та ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС». Відповідач вказав, що засновником вищезазначених юридичних осіб є ОСОБА_8, а отже, вони є повязаними особами. За таких обставин, наявність цих листів контролюючого органу свідчить про сумніви стосовно реальності укладених угод, поставок товарів та порушення податкового законодавства контрагентами, які є повязаними особами. У звязку з цим, згідно п. 5.6 договору, строк оплати поставленого товару за договором настане лише після отримання доказів, що спростовують вищезазначену інформацію контролюючого органу;

- податкові накладні мають силу доказів лише у разі підтвердження ОСОБА_7 великих платників податків ДФС фактичного здійснення господарських операцій між сторонами у червні-липні 2016 року.

29.11.2016 від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦИНВЕСТ» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Клопотання обґрунтоване тим, що вище вказані юридичні особи є повязаними особами, які мали фінансово-господарські відносини з ТОВ СП «Нібулон», що підтверджується договорами поставки № 158/2015 від 15.06.2015, № 235/2015 від 18.06.2015. ОСОБА_7 великих платників податків ДФС, які надсилались відповідачу, свідчать про те, що у контролюючого органу виникли сумніви стосовно реальності укладення угод, поставок товарів та про можливі порушення податкового законодавства зазначеними юридичними особами. Таким чином, рішення господарського суду, яке буде прийнято може вплинути на права та обовязки ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ».

Відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

У судовому засіданні позивач проти задоволення клопотання заперечив, треті особи та прокурор вирішення питання про залучення третіх осіб залишили на розсуд суду. В той же час прокурор зазначив, що листи ОСОБА_7 великих платників податків ДФС, які містяться в матеріалах справи, носять зобовязальний характер, а не інформативний.

Враховуючи, що обставини, які викладені в поданому клопотанні від 29.11.2016 не визначені у ст.27 ГПК України як підстави, для залучення до участі у справі ІІІ осіб, і відповідачем не надано доказів, які свідчать, що рішення з цього спору може вплинути на права або обов'язки ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ», суд не вбачає підстав для залучення їх в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

29.11.2016 від відповідача до суду надійшло клопотання про витребування доказів по справі, згідно якого відповідач просив витребувати у ОСОБА_7 великих платників податків Державної фіскальної служби:

- відомості баз даних та автоматизованих інформаційних систем АС «Податковий блок», АС «АУДИТ», Єдиного реєстру податкових накладних, Централізованої системи електронної звітності державної податкової служби України, автоматизованої інформаційної системи ДМС «Інспектор 2006» стосовно взаємовідносин ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС», ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» з покупцями (ТОВ СП «Нібулон») та постачальниками сільськогосподарської продукції за березень-липень 2016, на підставі якої були прийняті листи № 12633/10/28-10-41-8-17 від 10.05.2016, № 15483/10/28-10-41-1-12 від 15.07.2016, № 657/10/28-10-41-1-12 від 17.08.2016, № 4120/10/28-10-41-01-12 від 23.09.2016;

- відомості стосовно невідшкодованих (відшкодованих) ТОВ СП «Нібулон» сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» з ТОВ СП «Нібулон» за податкові періоди березень-липень 2016 рку;

- відомості стосовно невідшкодованих (відшкодованих) ТОВ СП «Нібулон» сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» з ТОВ СП «Нібулон» за податкові періоди березень-липень 2016 року;

- відомості стосовно невідшкодованих (відшкодованих) ТОВ СП «Нібулон» сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» з ТОВ СП «Нібулон» за податкові періоди червень-липень 2016 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що протягом червня-вересня 2016 року відповідач отримав від ОСОБА_7 великих платників податків ДФС листи, з яких вбачається, що діяльність ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС», ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ» викликає сумніви стосовно реальності здійснення господарських операцій, достовірності та повноти відображення результатів цих операцій в податковому та бухгалтерському обліку, оскільки, ці підприємства мали відносини з контрагентами з ознаками «ризиковості». В запитах зазначено, що відповідно до баз даних та автоматизованих інформаційних систем АС «Податковий блок», АС «АУДИТ», Єдиного реєстру податкових накладних, Централізованої системи електронної звітності державної податкової служби України, автоматизованої інформаційної системи ДМС «Інспектор 2006» вищезазначені підприємства не є виробниками реалізованої продукції. Придбання насіння соняшника відбулось у підприємств з ознаками «ризиковості». Таким чином, інформація, зазначена в листах ОСОБА_7 великих платників податків ДФС має значення для розгляду справи, оскільки, впливає на строк виконання обовязку відповідачем щодо оплати поставленої позивачем сільськогосподарської продукції.

Позивач проти задоволення клопотання заперечив.

Треті особи та прокурор вирішення питання про витребування доказів залишили на розсуд суду, проте представник ОСОБА_7 великих платників податків ДФС у судовому засіданні зазначив, що контролюючими органами у ланцюгу поставки товару (п. 5.5 договору) та у осіб, повязаних з позивачем відносинами контролю (повязаних осіб) (п. 5.6 договору) фактів наявності субєктів господарювання з ознаками фіктивності, фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин виявлено не було, акти перевірок не складались, підставою направлення відповідачу вище вказаних листів стало лише те, що позивач не є виробником сільськогосподарської продукції (товару).

Представник органу ДПІ у Центральному районі у судовому засіданні підтвердив, що перевірки не проводилися, фактів згідно п.п. 5.5, 5.6 договору, які необхідно зафіксовувати актами перевірки не виявлено. До матеріалів справи додана довідка №16/14-03-14-02/40415444 від 20.09.2016 (а.с. 183-190 т. 2), яку складено за результатами проведення зустрічної звірки ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ СП «Нібулон» за червень 2016 року.

Згідно ст.ст.33, 38 ГПК України обовязок доказування покладено на кожну зі сторін судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Враховуючи, що клопотання відповідача не відповідає вимогам ст.ст.33, 38 ГПК України, відповідачем не надано доказів, які свідчать про його намагання отримати вищезазначену інформацію самостійно, вимоги викладені у клопотанні аналогічні тим вимогам, які були викладені у клопотаннях від 26.10.2016, 22.11.2016 (а.с. 191-193 т. 2, а.с. 160-163 т. 3), які судом були відхилені, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідач не довів, що документи, які він просить витребувати у ОСОБА_7 великих платників податків ДФС можуть вплинути на розгляд справи.

Під час розгляду справи представники сторін підтримали доводи, викладені у позові, додаткових поясненнях та запереченнях проти позову.

У судовому засіданні 22.11.2016 судом оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 29.11.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

02.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН було укладено договір поставки №43/2016 (надалі - Договір) (т.1 а.с.14-15), відповідно до якого позивач зобовязався поставити і передати у власність відповідачу сільськогосподарську продукцію (надалі - товар) в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з відповідачем і вказаних у договорі та додатках до нього, а відповідач здійснити приймання та оплату товару.

Відповідно до п.п.2.1-2.4 Договору позивач зобовязався передати (поставити) товар відповідачу на умовах DAT на термінал в місці призначення, що вказаний в додатках до даного договору. Умови поставки визначаються та розуміються відповідно до «Інкотермс 2010», за винятком положень, повязаних з міжнародним перевезенням. При поставці товару позивач повинен надати відповідачу належним чином оформлені товарно-транспортні накладні на кожну одиницю автотранспорту. Позивач зобовязався здійснити поставку товару на термінал в місці призначення у строк, що вказаний у додатках до договору. Датою поставки товару вважається дата відмітки на терміналі в місці призначення на товарно-транспортних накладних позивача.

Пунктами 3.1, 3.3 Договору сторони передбачили, що ціна товару визначається згідно з додатками до договору і дійсна протягом строку поставки, вказаного у додатках до договору. Сума договору визначається як загальна сума загальних вартостей товару (загальних сум), зазначених у додатках до договору (т.1 а.с.16-46).

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що він набрав чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх печатками та діяв до 01.08.2016, а в частині зобовязань, що виникли до цієї дати, - до повного їх виконання відповідними сторонами.

На виконання умов договору поставки та додатків до нього, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 7234344,82 грн., що підтверджується видатковими накладними: № РН-0000001 від 20.06.2016 на суму 173164,34 грн., № РН-0000002 від 21.06.2016 на суму 170900,79 грн., № РН-0000003 від 22.06.2016 на суму 109656,94 грн., № РН-0000004 від 25.06.2016 на суму 85728,00 грн., № РН-0000008 від 25.06.2016 на суму 92274,60 грн., № РН-0000005 від 26.06.2016 на суму 103530,00 грн., № РН-0000006 від 27.06.2016 на суму 92383,20 грн., № РН-0000009 від 27.06.2016 на суму 193914,60 грн., № РН-0000010 від 28.06.2016 на суму 96630,60 грн., № РН-0000007 від 28.06.2016 на суму 165680,00 грн., № РН-0000011 від 29.06.2016 на суму 241984,00 грн., № РН-0000012 від 30.06.2016 на суму 966772,80 грн., № РН-0000014 від 30.06.2016 на суму 100950,80 грн., № РН-0000013 від 01.07.2016 на суму 1096551,13 грн., № РН-0000015 від 01.07.2016 на суму 101309,80 грн., № РН-0000016 від 02.07.2016 на суму 156902,93 грн., № РН-0000017 від 03.07.2016 на суму 184865,14 грн., № РН-0000018 від 04.07.2016 на суму 94748,48 грн., № РН-0000019 від 05.07.2016 на суму 351164,55 грн., № РН-0000020 від 05.07.2016 на суму 234678,60 грн., № РН-0000021 від 06.07.2016 на суму 257343,16 грн., № РН-0000022 від 06.07.2016 на суму 332467,20 грн., № РН-0000023 від 07.07.2016 на суму 340743,59 грн., № РН-0000024 від 07.07.2016 на суму 849881,40 грн., № РН-0000025 від 08.07.2016 на суму 78986,66 грн., № РН-0000026 від 09.07.2016 на суму 175348,40 грн., № РН-0000030 від 10.07.2016 на суму 98592,00 грн., № РН-0000027 від 11.07.2016 на суму 103306,17 грн., № РН-0000028 від 12.07.2016 на суму 104359,00 грн., № РН-0000029 від 12.07.2016 на суму 79525,94 грн. (т.1 а.с.47-76).

Товар був належним чином та без будь-яких претензій отриманий відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи на вказаних видаткових накладних.

Під час розгляду справи відповідачем також не було висловлено заперечень проти обсягу та вартості отриманого ним від позивача товару.

Також на виконання п.2.2 Договору поставки сторонами були підписані та скріплені печатками товарно-транспортні накладні, копії яких, належним чином завірені, містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.77-146).

Крім того, п.5.2 Договору встановлено, що позивач зобовязаний надати відповідачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виконуючи вимоги п.5.2 Договору поставки та Податкового кодексу України позивач склав та зареєстрував податкові накладні (т.1 а.с.147-179).

Згідно приписів ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно вимог ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.1 Договору відповідач зобовязаний сплатити за поставлений товар за кожним додатком до договору окремо у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача протягом 3-х банківських дні, починаючи від дня наступного за днем надання позивачем оригіналів додатків з підписами та відбитками печаток сторін, оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, вказаних у п.п.10.2, 10.10 договору, у відділ закупок відповідача, що знаходиться за адресою: вул.Фалєєвська, 9б, м.Миколаїв та після отримання відповідачем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді (за винятком випадків, передбачених в п.п.5.5, 5.6 Договору).

Відповідач, всупереч умовам договору поставки та вимогам чинного законодавства, поставлений позивачем товар оплатив частково в сумі 4813791,30 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 20.06.2016 по 20.07.2016 (т.1 а.с.187-193).

Таким чином, на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 2420553,52 грн. (7234344,82 грн. - 4813791,30 грн.).

21.07.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію №2107/1 з вимогою про оплату боргу в сумі 2420553,52 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення (т.1 а.с.185).

Як зазначалось вище, відповідач вважає, що строк оплати за поставлений товар не настав, оскільки, позивач не надав, передбачені п.5.1 Договору, оригінали рахунків-фактур на загальну суму боргу 2420553,52 грн.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що оригінали документів, у тому числі рахунків-фактур, були передані відповідачу без складання актів прийому-передачі чи проставляння відмітки про їх отримання. Крім того, представник позивача вказав, що рахунки-фактури не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Матеріали справи свідчать, що відповідач протягом дії Договору здійснював часткову оплату за поставлений товар за відсутності доказів направлення йому з боку позивача рахунків-фактур, тим самим визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора. Часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу є дією, яка свідчать про визнання боргу відповідачем.

Також, відповідач зазначав, що при виконанні Договору виникли обставини, визначені у п.п.5.5, 5.6 Договору, які свідчать, що строк оплати за поставлений товар не настав.

Згідно п.п.5.5, 5.6 Договору у разі отримання відповідачем будь-якої інформації про виявлення контролюючими органами у ланцюгах поставки сільськогосподарської продукції до виробника та у осіб, повязаних з позивачем відносинами контролю (повязаних осіб) фактів наявності субєктів господарювання з ознаками фіктивності, фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, в уточнюючих розрахунках до даних декларацій, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин та інше, відповідач сплачує за поставлений товар за кожним додатком до договору окремо у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня наступного за днем отримання відповідачем доказів, що спростовують цю інформацію та надання позивачем оригіналів додатків з підписами та відбитками печаток сторін, оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних, рахунку-фактури та документів, зазначених у п.п. 10.2, 10.10 договору, у відділі закупок відповідача, що знаходиться за адресою: вул.Фалєєвська, 9б, м.Миколаїв та після отримання відповідачем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді.

17.08.2016 третя особа-1 ОСОБА_7 великих платників податків ДФС направив відповідачу лист №657/10/28-10-41-1-12 (т.2 а.с.163), згідно якого на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру податкових накладних та аналізу наявної податкової інформації, з урахуванням вимог п.п.20.1.42 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України повідомив, що ТОВ СП «Нібулон» мало взаємовідносини з контрагентами, серед яких зазначено ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС». При дослідженні цих взаємовідносин не було встановлено, придбання пшениці, ячменю та ін.

Зазначеним листом відповідача було зобовязано проконтролювати повноту та достовірність отриманої первинної документації від вищевказаних контрагентів, необхідної для відображення результатів, вказаних фінансово-господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку.

23.09.2016 ОСОБА_7 великих платників податків ДФС направив відповідачу лист №4120/10/28-10-41-01-12 (т.2 а.с.164-166), відповідно до якого контролюючим органом, на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру податкових накладних та аналізу наявної податкової звітності, у січні-червні 2016 року було встановлено фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ СП «Нібулон» з контрагентами, серед яких є повязані особи: ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС», ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ». Відповідно до баз даних та автоматизованих інформаційних систем АС «Податковий блок», АС «АУДИТ», Єдиного реєстру податкових накладних, Централізованої системи електронної звітності державної податкової служби України, автоматизованої інформаційної системи ДМС «Інспектор 2006» вищезазначені підприємства не є виробниками реалізованої продукції. Придбання насіння соняшника відбулось у підприємств з ознаками «ризиковості». У звязку з цим, на підставі п.п.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної фіскальної служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1245 від 27.12.2010, ОСОБА_7 великих платників податків ДФС просив надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу вищенаведеного..

Таким чином, вище зазначеними листами було звернуто увагу відповідача на придбання товару у «підприємств з ознаками «ризиковості» та повідомлено відповідачу, що вказані підприємства не є виробниками реалізованої продукції, про що відповідачу, доречи, було відомо при укладанні Договору.

Згідно п.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745, під актом документальної перевірки розуміється службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Довідка документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, факт виявлення контролюючими органами у ланцюгах поставки сільськогосподарської продукції до виробника та у осіб, повязаних з позивачем відносинами контролю (повязаних осіб) фактів наявності субєктів господарювання з ознаками фіктивності, фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, в уточнюючих розрахунках до даних декларацій, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин та інше, може бути встановлений лише у актах перевірки, на підставі яких податковим органом приймаються податкові повідомлення-рішення.

На запитання колегії суддів у судовому засіданні 29.11.2016 щодо фактів виявлення контролюючими органами порушень податкового законодавства у спірний період з боку ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС», ТОВ «НИКСЕРВІС-ПЛЮС» та ТОВ «СПЕЦИНВЕСТ», представник ОСОБА_7 великих платників податків ДФС підтвердив, що відповідні факти мають встановлюватись в актах перевірок з подальшим складанням на їх підставі податкових повідомлень-рішень, а також зазначив, що контролюючими органами у ланцюгу поставки товару та у осіб, повязаних з позивачем відносинами контролю (повязаних осіб) фактів наявності субєктів господарювання з ознаками фіктивності, фактів недекларування податкових зобовязань з ПДВ, завищення сум податкового кредиту, заниження суми податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та/або податку на прибуток, несплати ПДВ та/або податку на прибуток до бюджету, фактів нікчемності укладання угод, відсутності поставок товарів, фактів безтоварності фінансово-господарських відносин виявлено не було, акти перевірок не складались, податкових повідомлень-рішень не виносилось. Підставою направлення відповідачу вище вказаних листів стало лише те, що позивач не є виробником сільськогосподарської продукції (товару).

Щодо офіційного тлумачення вислову «підприємства з ознаками «ризиковості» представник ОСОБА_7 великих платників податків ДФС зазначив, що чинним законодавством даний термін не передбачений і його змістовне навантаження не визначено.

Доказів виявлення контролюючими органами інших фактів порушення податкового законодавства щодо позивача та повязаних з ним осіб, передбачених п.п.5.5, 5.6 Договору, що могло б стати передумовою оплати товару у терміни визначені п.п.5.5, 5.6 Договору, суду також не надано.

Навпаки, під час розгляду справи, ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва надані суду довідки №16/14-03-14-02/40415444 від 20.09.2016 (т.2 а.с.183-190) та №24/14-03-14-02/40415444 від 01.11.2016 (т.3 а.с.56-64) про результати проведення зустрічних перевірок ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ СП «Нібулон» за період червень, липень 2016 року, тобто за період, в якому позивачем було поставлено товар несплачений відповідачем.

З вказаних довідок вбачається, що звіркою ТОВ «МЕТЕОРИТ ЛЮКС» документально підтверджено реальність здійснення господарських відносин з ТОВ СП «Нібулон» за період червень, липень 2016 року їх вид, обсяг, якість та розрахунки. Звіркою встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків з ТОВ СП «Нібулон» за період червень, липень 2016 року.

На думку суду, вказані факти також спростовують твердження відповідача про існування обставин, які передбачені п.п.5.5, 5.6 Договору.

Відповідно до приписів ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його мов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу в сумі 2420553,52 грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом як підстави відмови у позові.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1, відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТЕОРИТ ЛЮКС (54017, м. Миколаїв, проспект Центральний, 73, відомості про банківські реквізити відсутні, код ЄДРПОУ 40415,52 грн. основного боргу та 36308,30 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.85 ГПК України

та підписана суддями 05 грудня 2016 року.

Головуючий суддя М.В. Мавродієва

Судді С.М. Коваль

ОСОБА_9