ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Справа № 925/1338/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Козир Т.П.,
Малетича М.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на рішення та постанову господарського суду Черкаської області від 09.02.2016 Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016
у справі№ 925/1338/15
господарського судуЧеркаської області
за позовомОСОБА_4
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Спецполімер", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Люкс"
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції
провизнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав, рішення загальних зборів та статуту товариства
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5, від відповідача-2: Гартинчер С.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2016 касаційну скаргу ОСОБА_4 у справі №925/1338/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Губенко Н.М., Козир Т.П. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.10.2016.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.11.2016 розгляд касаційної скарги відкладено в порядку ст.77 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 касаційну скаргу у даній справі прийнято до свого провадження колегією суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Козир Т.П., Малетич М.М. у відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.11.2016.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду із позовом до ТОВ "НВП Спецполімер", ТОВ "Де Люкс" про визнання недійсними договору купівлі-продажу корпоративних прав від 14.08.2014, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ "Де Люкс"; оформленого протоколом №11 від 14.08.2014 рішення загальних зборів учасників ТОВ "НВП Спецполімер", додатку до протоколу №11 від 14.08.2014 "Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів"; статуту ТОВ "НВП Спецполімер" в редакції, затвердженій протоколом №11 від 14.08.2014.

Позов обгрунтовано тим, що позивач не був обізнаний про проведення 14.08.2014 загальних зборів відповідача-1 та про порядок денний останніх, не мав наміру відчужувати свою частку у статутному фонді товариства та здійснювати вихід з товариства. Підписи позивача на оспорюваних договорі та рішенні загальних зборів є підробленими. ОСОБА_4 участі у зборах і прийнятті рішень, в тому числі про прийняття статуту в новій редакції, не приймав, наміру відчужувати свою частку у статутному фонді товариства не мав.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Черкаської області від 09.02.2016 у справі №925/1338/15 (суддя Спаських Н.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 (судді: Зубець Л.П. - головуючий, Коршун Н.М., Алданова С.О.), у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано недоведеністю, що спірний договір не був підписаний особисто позивачем.

Суди вказали, що непроведення розрахунку за договором відповідно до чинного законодавства не може бути підставою для визнання такого договору недійсним.

Доводи позивача про те, що в спірному договорі невірно вказані його паспортні дані не прийнято судами до уваги, оскільки паспортні дані сторони договору не є істотними умовами для укладення правочину, а тому вони можуть взагалі не вказуватися.

Твердження позивача про недотримання вимог щодо нотаріального посвідчення спірного правочину суди відхилили як безпідставні, оскільки законодавство, що діяло на час укладення оспорюваного договору, не містило прямої вказівки про обов`язковість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу корпоративних прав.

Суди виходили також із того, що наявність на протоколі загальних зборів підпису позивача свідчить про його присутність на зборах учасників відповідача-1 і така присутність є легітимною незалежно від отримання чи неотримання ним запрошення на збори. Порушення порядку персонального повідомлення учасника товариства не призвели до неможливості його участі у загальних зборах, оскільки судами встановлено факт присутності позивача на загальних зборах.

Суди вказали, що оскільки судом не встановлено недійсності вищевказаних договору та рішення загальних зборів, правові підстави для визнання недійсним статуту відповідача-1 в редакції, затвердженій протоколом № 11 від 14.08.2014, також відсутні.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

ОСОБА_4, не погоджуючись із судовими рішеннями, звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 203, 655, 638 ЦК України, ст. 207 ГК України та ст.ст. 36, 42 ГПК України, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скаржник вказує, що оспорюваний договір купівлі-продажу корпоративних прав ним не підписувався, розрахунок між сторонами не проводився, хоча в п.4 договору вказано, що частка учасника товариства на момент укладення даного договору сплачена в повному обсязі.

З висновків експертизи, наданих позивачем, вбачається, що додаток до протоколу загальних зборів позивач також не підписував.

Бланки документів з підписом позивача були надані ОСОБА_10 для ведення бухгалтерського обліку товариства.

Проставлена у договорі печатка є доказом того, що для оспорюваного договору протиправно використано бланк документу з підписом скаржника і печаткою товариства.

Скаржник вказує, що в преамбулі договору зазначено паспортні дані позивача, які на час складання договору не існували.

Також ОСОБА_4 зазначає, що не знав про проведення загальних зборів та не був на них присутнім.

У письмових поясненнях позивач стверджує, що з 2012 року ним особисто як директором прийнято участь у десятках судових засіданнях від імені та в інтересах ТОВ "НВП Спецполімер", це справжня боротьба з групою досвідчених рейдерів, яка потребує значних моральних та матеріальних втрат.

В результаті Вищим господарським судом України у справі №5026/1144/2012 від 20.07.2014 визнано незаконним банкрутство ТОВ "НВП Спецполімер".

Тому абсолютно нелогічно саме в цей час, замість повернення відчуженого у процедурі незаконного банкрутства майна товариства фактично на свою користь, безоплатно продавати по фіктивним підробленим документам свої корпоративні права.

Спірного договору ніколи не існувало, а в матеріалах справи знаходиться лише сфальшована копія.

Також скаржник посилається на п.3.14 постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013, за яким у разі визнання у встановленому порядку недійсними установчих документів юридичної особи або скасування її державної реєстрації у зв'язку із здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документа, що посвідчує особу, або ж підставну особу - засновника юридичної особи та за наявності інших обставин, які свідчать про вчинення правочинів, що є предметом спору, з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, укладені такою юридичною особою господарські зобов'язання мають визнаватися недійсними згідно з частиною першою статті 207 ГК України незалежно від часу їх укладення.

4. Доводи, викладені у запереченнях на касаційну скаргу

ТОВ "НВП Спецполімер" у письмових запереченнях на касаційну скаргу вказує на її безпідставність та просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Представник товариства вважає, що позивачем не надано судам доказів, які б підтверджували недійсність оспорюваного договору.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Постановою господарського суду Черкаської області від 16.08.2012 у справі №05/5026/1144/2012 ТОВ "НВП Спецполімер" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 вказану постанову господарського суду Черкаської області від 16.08.2012 у справі №05/5026/1144/2012 скасовано, провадження у справі про банкрутство припинено.

14.08.2014 між ОСОБА_4 як продавцем та ТОВ "Де Люкс" як покупцем укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав, за умовами якого продавець продав та передав покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця частку 50% в статутному капіталі ТОВ "НВП Спецполімер", що складає 8 250,00 грн.

За п.7 договору кошти в сумі 8250,00 грн. сплачені продавцю до моменту підписання договору.

Доказів здійснення розрахунків за договором судам не надано.

14.08.2014 відбулися загальні збори учасників ТОВ "НВП Спецполімер".

На зборах прийнято оформлене протоколом №11 від 14.08.2014 рішення виключити позивача зі складу учасників товариства у зв`язку з продажем ним своєї частки у розмірі 50% статутного фонду на користь ТОВ "Де Люкс"; затвердити новий розподіл часток в статутному фонді товариства, а саме: ТОВ "Де Люкс" належить 100% статутного фонду, що становить 16 500,00 грн.; затвердити нову редакцію статуту товариства.

Судами встановлено, що засновниками ТОВ "НВП Спецполімер" на час укладення оспорюваного договору та прийняття спірних загальних зборів були ОСОБА_4 та ТОВ "Де Люкс", частки яких складали по 50% статутного фонду.

Також встановлено відсутність доказів повідомлення позивача як учасника про скликання та проведення загальних зборів.

Судами встановлено, що процедура скликання та проведення загальних зборів товариства 14.08.2014 здійснена з порушенням вимог закону та установчих документів.

За висновками експертизи №1/1270 та №1/1271 від 20.11.2014, проведеної в рамках кримінального провадження, підпис від імені ОСОБА_4 в графі "Голова зборів" додатку до протоколу №11 від 14.08.2014 виконаний самим ОСОБА_4 до нанесення друкованого тексту. Підпис від імені ОСОБА_4 в колонці "Підпис" додатку до протоколу №11 від 14.08.2014 виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням дійсного підпису ОСОБА_4 після нанесення друкованого тексту.

Оригіналів договору та протоколу загальних зборів від 14.08.2014 на вимогу суду сторонами не надано.

6. Норми права та роз`яснення постанови Пленуму ВСУ, на які звертається увага при вирішенні спору

За ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частин першої - третьої, п`ятої та шостої ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За ст.58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, яка діяла на час прийняття спірних загальних зборів, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Згідно ст.61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

У п.п.17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз`яснено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішення, зокрема, за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

За ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на встановлені обставини у справі колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки місцевого та апеляційного господарських судів про відсутність підстав для задоволення позову передчасними.

Суди дійшли висновку, що оскільки п.7 спірного договору містить умову про те, що кошти в сумі 8250,00 грн. за продаж частки у статутному фонді позивач отримав до моменту підписання договору, то цю обставину слід вважати належним доказом проведення розрахунку між сторонами договору.

При цьому судами встановлено, що інших доказів такої оплати судам надано не було, а договір, на який посилаються суди як на належний доказ оплати і є оспореним у цій справі.

Факт не проведення розрахунку за спірним договором згідно положень чинного законодавства не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Проте, касаційна інстанція звертає увагу, що вказані обставини підлягають врахуванню та оцінці в сукупності з іншими обставинами справи.

Крім цього, як вбачається із встановлених обставин, при скликанні спірних загальних зборів не дотримано вимоги ст.61 Закону України "Про господарські товариства" про належне повідомлення позивача про скликання зборів.

Суди, погоджуючись з присутністю позивача на оскаржуваних загальних зборах, вказали про вчинення підпису на додатку до протоколу №11 від 14.08.2014, який підтверджує правомочність прийняття рішень, у графі "Голова зборів" не самим позивачем.

Також суди відхилили доводи позивача про наявність на тексті договору печатки товариства, в той час як договір підписувався позивачем не як директором, а як фізичною особо, та в той час, коли вказана печатка на 14.08.2014 знаходилася у арбітражного керуючого.

Судами не прийнято до уваги доводи позивача, що в спірному договорі невірно вказано його паспортні дані.

Ці та інші встановлені судами обставини підлягають об`єктивній оцінці в сукупності з іншими доказами у відповідності з вимогами ст.43 ГПК України, чого зроблено судами не було.

При цьому судами не надано процесуальної правової оцінки наявності рішення суду у справі №925/2145/14 за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "НВП Спецполімер" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства від 14.08.2014 №14.

Господарськими судами попередніх інстанцій поверхнево досліджено умови спірного договору, статуту відповідача та дії сторін і не надано їм належної правової оцінки.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на неповноту дослідження судами попередніх інстанцій матеріалів та обставин цієї справи, а відтак на недотримання норм процесуального права, зокрема ст.ст. 47, 43 Господарського процесуального кодексу України.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Вищий господарський суд України вважає висновки судів попередніх інстанцій суперечливими і передчасними, оскільки їх зроблено з неповним дослідженням доказів та з`ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача-2, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З огляду на зазначене вище прийняті у цій справі рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, дослідити наявні у справі докази та за необхідності витребувати інші докази, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити чи був укладений спірний договір, та чи укладено його з дотриманням приписів законодавства, чи був позивач присутній на оспорюваних загальних зборах та якими доказами це підтверджується.

В залежності від встановлених обставин суду слід справедливо вирішити спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Черкаської області від 09.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 у справі №925/1338/15 скасувати.

Справу №925/1338/15 направити на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: Т. Козир

М. Малетич