ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2016р. Справа №905/2924/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго

м.Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Архітектура і кадастр" Краматорської міської

ради, м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 127563,96 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "Архітектура і кадастр" Краматорської міської ради, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 127563 грн. 96 коп., у тому числі основний борг в сумі 112901 грн. 76 коп., інфляція в сумі 4226 грн. 22 коп., три проценти річних в сумі 1549 грн. 01 коп. та пеня в сумі 8881 грн. 79 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №1381 від 01.10.2014р., актирахунки, розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.10.2016р.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.10.2014р. між сторонами був підписаний договір №1381 купівлі-продажу теплової енергії, за умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання постачати теплову енергію відповідачу до точки продажу (або до точки розподілу у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно з додатком 1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід'ємною частиною цього договору, а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається на об'єкти відповідача в обсягах згідно з додатком №2 «Перелік об'єктів та обсяги постачання теплової енергії», що є невід'ємною частиною договору, на такі потреби: опалення в опалювальний період, гараче водопостачання протягом календарного року, за умовами договору.

У додатку до договору сторонами було визначено обєкт, до якого позивачем постачається теплова енергія приміщення за адресою: м.Краматорськ, бул. Машинобудівельників, б.37.

Початок та закінчення опалювального періоду визначається погодними умовами та встановлюються теплопостачальною організацією згідно рішення місцевих органів влади (п.2.3 договору).

Згідно п.5.1 договору №1381 від 01.10.2014р. облік обсягу споживання поставленої теплової енергії здійснюється за приладами комерційного обліку, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та пройшли державну метрологічну атестацію і опломбовані теплопостачальною організацією. У разі відсутності, пошкодження, (зриву) пломб на таких приладах, обсягах споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом відповідно до теплових навантажень споживача.

Відповідно до п.11.1 договір №1381 від 01.10.2014р. набирає чинності з 01.10.2014р. та є безстроковим.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи актами-рахунками №1381-11 від 30.11.2015р., №1381-12 від 31.12.2015р., №1381-1 від 31.01.2016р., №1381-2 від 29.02.2016р., №1381-3 від 30.03.2016р., №1381-4 від 30.04.2016р. позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 112901,76 грн. за період з листопада 2015р. по квітень 2016р.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з п.6.1 договору №1381 від 01.10.2014р. споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Відповідно до п.п.6.4, 6.5 договору №1381 від 01.10.2014р. розрахунковим періодом є календрний місяць. Споживач оплачує теплову енергію за тарифами (цінами), діючими у розрахунковий період.

Згідно з наявними на актах-рахунках відмітками останні отримані відповідачем.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість отриманої від позивача теплової енергії:

- за листопад 2015р. в строк до 10.12.2015р;

- за грудень 2015р. в строк до 14.01.2016р.;

- за січень 2016р. в строк до 10.02.2016р.;

- за лютий 201р. в строк до 16.03.2016р.;

- за березень 2016р. в строк до 09.04.2016р.;

- за квітень 2016р. в строк до 13.05.2016р.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 112901 грн. 76 коп. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.8.2.4 договору №1381 від 01.10.2014р. за порушення строків оплати спожитої теплової енергії в гарячій воді за умовами договору, споживач сплачує теплопостачальній організації пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочки.

На підставі вказаного пункту договору позивачем також нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 8881,79 грн. за період з 11.12.2015р. по 10.08.2016р.

Суд дослідивши наданий позивачем розрахунок пені за вказаний період, вважає його проведеним без дотримання загальних правил нарахування щодо вимог про стягнення пені за листопад-грудень 2015р., оскільки ч.6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Аналіз чинного законодавства та умов договору свідчить про відсутність погодженого сторонами продовження строку нарахування пені, вимоги щодо стягнення якої заявлені позивачем.

Проте, за проведеним судом перерахунком сума пені є більшою, ніж заявлена позивачем, внаслідок чого, враховуючи, що, суд не має права виходити за межі позову, стягненню підлягає пеня у розмірі, що був визначений позивачем.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 4226,22 грн. та трьох процентів річних в сумі 1549,01 грн. за період з 11.12.2015р. по 10.08.2016р.

За висновками суду, розрахунок інфляції та трьох пргцентів річних є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 127563 грн. 96 коп., у тому числі основний борг в сумі 112901 грн. 76 коп., інфляція в сумі 4226 грн. 22 коп., три проценти річних в сумі 1549 грн. 01 коп. та пеня в сумі 8881 грн. 79 коп., підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ до ОСОБА_1 підприємства "Архітектура і кадастр" Краматорської міської ради, м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 127563 грн. 96 коп., у тому числі основний борг в сумі 112901 грн. 76 коп., інфляція в сумі 4226 грн. 22 коп., три проценти річних в сумі 1549 грн. 01 коп. та пеня в сумі 8881 грн. 79 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Архітектура і кадастр" Краматорської міської ради (84313 Донецька область, м.Краматорськ, бул.Машинобудівельників, буд.37; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (84320 Донецька область, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, 8-Д; ) основний борг в сумі 112901 грн. 76 коп., інфляцію в сумі 4226 грн. 22 коп., три проценти річних в сумі 1549 грн. 01 коп. та пеню в сумі 8881 грн. 79 коп., всього заборгованість в сумі 127563 грн. 96 коп., судовий збір в сумі розмірі 1913 грн. 46 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 28.11.2016р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина