ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа № 911/5488/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології», м.Київ

до Малого приватного підприємства фірми «Ерідон», с.Княжичі, Києво-Святошинського р-ну Київської області

про визнання відсутнім права

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/5488/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології» (далі позивач) до Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» (далі відповідач) про визнання відсутнім права.

Провадження у справі №911/5488/15 порушено відповідно до ухвали суду від 25.12.2015 року.

Ухвалою суду від 02.02.2016 року провадження у справі №911/5488/15 зупинялось до остаточного вирішення спору у справі Господарського суду м. Києва № 910/28425/15. Зокрема, у справі Господарського суду м. Києва № 910/28425/15 підлягав дослідженню факт припинення заявленої до стягнення заборгованості за ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року у звязку зарахуванням зустрічних однорідних вимог за ОСОБА_3 поставки № Д019012015/01 від 19.01.2015 року.

04.10.2016 року до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки справу №910/28425/15 вже розглянуто (копії процесуальних документів додано до клопотання).

За таких обставин, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, ухвалою від 11.10.2016 року провадження у справі №911/5488/15 було поновлено та призначено розгляд справи на 10.11.2016 року.

В судовому засіданні 10.11.2016 року оголошувалась перерва до 15.11.2016 року.

В судовому засіданні 15.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин, 18.02.2015 року між Малим приватним підприємством фірмою «Ерідон» (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології» (позивач) укладено Договір поставки №1236/15/20 (далі Договір поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року).

Відповідно до умов вище зазначеного ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року МПП Фірма «Ерідон» взяло на себе зобов'язання поставити ТОВ «Аграрні системні технології» продукцію виробничо-технічного призначення на загальну суму 12 719 867,40 грн.

На виконання умов ОСОБА_3 відповідачем поставлено наступний товар: згідно видаткової накладної №3787 від 18.12.2015 року, угоди про зміну вартості товару №288 від 24.02.2015 року, товарно-транспортної накладної №ЕР-025391 від 18.02.2015 року на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей №104 від 18.02.2015 року на суму 2 373 624,00 грн.; згідно видаткової накладної №5804 від 27.02.2015рроку та товарно-транспортної накладної №ЕР-025882 від 27.02.2015 року на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей №118 від 27.02.2015 року на суму 2 589 408,00 грн.; згідно видаткової накладної №6095 від 02.03.2015 року та товарно-транспортної накладної №ЕР-025951 від 02.03.2015 року на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей №118 від 27.02.2015 року на суму 7 980 611, 40 грн. Загальна вартість відвантаженого товару складає: 2 373 624, 00 + 2 589 408, 00+7 980 611, 40 = 12 943 643, 4 грн.

Позивач частково виконав зобов'язання по оплаті за поставлений товар, що підтверджується наступними документами: на підставі платіжного доручення №98 від 24.02.2015 року та на підставі рахунку на оплату №5529 від 23.02.2015 року позивачем здійснено оплату за товар в сумі 2 373 624,00 грн., поставлений згідно видаткової накладної №3787 від 18.02.2015 року; на підставі платіжного доручення №131 від 27.02.2015 року та на підставі рахунку на оплату №6712 від 27.02.2015 року позивачем частково здійснено оплату за товар в сумі 908 882,21 грн., поставлений згідно видаткової накладної №3787 від 18.02.2015 року. Разом позивачем сплачено відповідачу 2 373 624,00 + 908 882,21 = 3 282 506,21 грн.

Позивач стверджує, що залишок заборгованості за товар (12 943 643,4 - 3 282 506,21) у сумі 9 661137,19 грн. погашено за рахунок зарахування однорідних грошових вимог у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України.

Зокрема, позивач стверджує, що 30.01.2015 року між ТОВ «Аграрні системні технології» та Приватним підприємством «Твоя земля» було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) №30/01/2015-2 від 30.01.2015 року, відповідно до умов якого ПП «Твоя земля» відступило своє право вимоги боргових зобов'язань в розмірі 9 661 137,19 грн., що виникло на підставі ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року до МПП Фірма «Ерідон», та належало ПП «Твоя земля» на підставі ОСОБА_3 відступлення права вимоги (цесії) № 23/01/2015-2 від 23.01.2015 року.

У звязку з чим, ТОВ «Аграрні системні технології» (від ПП «Твоя земля») набуло права вимоги до МПП Фірма «Ерідон» в сумі 9 661 137,19 грн., і оскільки у МПП Фірма «Ерідон» існувало право вимоги до ТОВ «Аграрні системні технології» на суму 9 661137,19 грн. за ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року, МПП Фірма «Ерідон» та ТОВ «Аграрні системні технології» мали одне до одного зустрічні однорідні грошові вимоги.

Позивач зазначає, що заявою від 28.02.2015 року про зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «Аграрні системні технології» здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог з МПП Фірма «Ерідон», а саме: вимоги ТОВ «Аграрні системні технології» до МПП Фірма «Ерідон» щодо сплати 1 680 525,79 грн. за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року та вимоги МПП Фірма «Ерідон» до ТОВ «Аграрні системні технології» щодо сплати 1 680 525,79 грн. за ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року.

Таким чином, за вищенаведеним правочином припинились зобов'язання ТОВ «Аграрні системні технології» перед МПП Фірма «Ерідон» щодо сплати 1 680 525,79 грн. за ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року та зобов'язання МПП Фірма «Ерідон» перед ТОВ «Аграрні системні технології» щодо сплати 1 680 525,79 грн. за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року.

Позивач зазначає, що листом від 28.02.2015 року повідомив відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується копією фіскального чека про відправлення та описом вкладення у цінний лист на адресу ПП «Ерідон», які додані до даної позовної заяви.

Також, позивач зазначає, що заявою ТОВ «Аграрні системні технології» від 03.03.2015 року про зарахування зустрічних однорідних вимог здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог з МПП Фірма «Ерідон», а саме: вимоги ТОВ «Аграрні системні технології» до МПП Фірма «Ерідон» щодо сплати 7 980 611,40 грн. за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року та вимоги МПП Фірма «Ерідон» до ТОВ «Аграрні системні технології» щодо сплати 7 980 611,40 грн. за ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року.

Позивач стверджує, що з моменту вчинення цього правочину припинилися зобов'язання ТОВ «Аграрні системні технології» перед МПП Фірма «Ерідон» щодо сплати 7 980 611,40 грн. за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року та зобовязання МПП Фірма «Ерідон» перед ТОВ «Аграрні системні технології» щодо сплати 7 980 611,40 грн. за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року.

Позивач зазначає, що листом від 03.03.2015 року повідомив відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується копією фіскального чека про відправлення та описом вкладення у цінний лист на адресу ПП «Ерідон», які додані до позовної заяви.

Оскільки, відповідач заперечень на заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2015 року та 03.03.2015 року на адресу позивача не надіслав, позивач дійшов висновку про погодження такого зарахування з боку відповідача.

Таким чином, позивач зазначає, що зобовязання ТОВ «Аграрні системні технології» щодо сплати вартості поставленого товару за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року припинилися зарахуванням зустрічних однорідних грошових вимог за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року.

Однак, позивач зазначає, що 04.09.2015 року та 14.09.2015 року відповідач звернувся до позивача з вимогами сплатити заборгованість на підставі ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року, оскільки вважає, що ТОВ «Аграрні системні технології» не сплатив заборгованість за поставку товару за ОСОБА_3 №1236/15/20 від 18.02.2015 року у сумі 9 661 137,19 грн., у звязку з чим звернувся до позивача з відповідними листами.

Також, позивач в позові зазначив, що у провадженні Господарського суд міста Києва знаходиться справа №910/28425/15 за позовною заявою Малого приватного підприємства фірма «Ерідон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрні системні технології» про стягнення заборгованості у розмірі 12 775 735,20 грн., з яких 9 661 137,19 грн. боргу, 195 754,63 грн. процентів річних та 2 918 843,38 грн. інфляційних витрат за поставлений товар на підставі ОСОБА_3 поставки №1236/15/20 від 18.02.2015 року.

Таким чином, оскільки МПП Фірма «Ерідон» не визнає зарахування однорідних вимог у розмірі 9 661 137,19 грн. на підставі заяв від 28.02.2015 року та 03.03.2015 року, таке невизнання порушує право позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку.

У звязку з чим, позивач звернувся з позовом про визнання відсутнім у відповідача МПП Фірма «Ерідон» права звернення до позивача ТОВ «Аграрні системні технології» з вимогою про виплату 9 661 137,19 грн. заборгованості за ОСОБА_3 №1236/15/20 від 18.02.2015 року.

При цьому, позивач зазначає, що в п.п. 1-10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у МПП Фірми «Ерідон» грошового зобовязання в сумі 9 661 137,19 грн. за ОСОБА_3 поставки №Д19012015/01 від 19.01.2015 року, що встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 25.09.2015 року у справі №911/3388/15. Що свідчить про відсутність підстав для переходу відповідного права вимоги до ТОВ «Аграрні системні технології» та відсутність підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог за рахунок наведеного права вимоги.

У звязку з чим, як встановлено судом, з обставин спору у справі Господарського суду Київської області №911/3388/15 вбачається, що ТОВ «Деас Трейд» заявляло до стягнення з МПП Фірма «Ерідон» всього 39 625 730,20 грн. заборгованості, з яких 22 000 000 грн. за ОСОБА_3 поставки № Д04122014/02 від 04.12.2014 року та 17 625 730,20 грн. за ОСОБА_3 поставки Д19012015/01 від 19.01.2015 року.

В ході розгляду справи встановлено факт набуття МПП Фірма «Ерідон» права вимоги до ТОВ «Деас Трейд» за договорами про відступлення права вимоги (цесії) на загальну суму 39 625 730,09 грн.

Також, судом встановлено факт проведення між ТОВ «Деас Трейд» та МПП Фірма «Ерідон» зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема, ТОВ «Деас Трейд» до МПП Фірма «Ерідон» на суму 39 625 730,20 грн. заборгованості, з яких 22 000 000 грн. за ОСОБА_3 поставки № Д04122014/02 від 04.12.2014 року та 17 625 730,20 грн. за ОСОБА_3 поставки Д19012015/01 від 19.01.2015 року, що відбулось згідно договорів про зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.12.2014 року (стосовно заборгованості за ОСОБА_3 поставки Д04122014/02 від 04.12.2014 року на суму 22 000 000 грн.), від 26.01.2015 року (стосовно заборгованості за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року на суму 15 912 647,38 грн.) та від 26.01.2015 року стосовно заборгованості за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року на суму 1 713 082,71 грн.). Всього проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 39 625 730,09 грн., внаслідок чого борг МПП Фірма «Ерідон» перед ТОВ «Деас Трейд» за поставлений товар згідно ОСОБА_3 поставки № Д04122014/02 від 04.12.2014 року та ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року погашено на суму 39 625 730,09 грн. та сплачено боржником 0,11 грн.

Відповідне судове рішення Господарського суду Київської області №911/3388/15 набрало законної сили і встановлені в ньому обставини згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальне значення для вирішення спору у справі № 911/5488/15, оскільки позивач посилається на набуття ним права вимоги до відповідача ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року внаслідок його відступлення ПП «Твоя Земля», яке в свою чергу набуло відповідне право від ТОВ «Деас Трейд».

Таким чином, враховуючи, що у справі Господарського суду Київської області №911/3388/15 встановлено факт припинення зобовязань МПП Фірма «Ерідон» перед ТОВ «Деас Трейд» за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідні обставини спростовують наявність у позивача у справі № 911/5488/15 відповідного права вимоги до відповідача.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 519 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Таким чином, ТОВ «Деас Трейд» відступило на користь ПП «Твоя Земля» на підставі ОСОБА_3 відступлення права вимоги (цесії) № 23/01/2015-2 від 23.01.2015 року право вимоги (яке в подальшому перейшло до позивача), яким саме скористалось шляхом укладення 25.01.2015 року (через два дні після відступлення) договорів про зарахування зустрічних однорідних вимог з МПП Фірма «Ерідон» та заявлення в серпні 2015 року відповідного позову, що розглядався у справі №911/3388/15, в якій встановлено факт та правомірності зарахування зустрічних вимог та припинення відповідного зобовязання МПП Фірма «Ерідон».

Оскільки, як вбачається з наявних у справі доказів, повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні було надіслано на адресу МПП Фірма «Ерідон» 23.01.2015 року, а зарахування зустрічних однорідних вимог з ТОВ «Деас Трейд» відбулось 26.01.2015 року, до сплину встановленого чинним законодавством строку поштового перебігу надіслання кореспонденції в межах області, і саме ТОВ «Деас Трейд», яке надіслало повідомлення, провело зарахування зустрічних вимог на теж саме право вимоги, тому останнє, яке відступило вимогу іншій особі і в той же час, прийняло виконання, з огляду на ст. 519 Цивільного кодексу України є відповідальним за дійсність переданого ПП «Твоя Земля» права вимоги.

Крім того, у справі відсутні пояснення та докази щодо виставлення на адресу МПП Фірма «Ерідон» вимоги нового кредитора, як ПП «Твоя Земля», так і ТОВ «Аграрні системні технології» до проведення зарахування зобовязань МПП Фірма «Ерідон» за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року з ТОВ «Деас Трейд». Крім того, відступлення відповідного права вимоги від ПП «Твоя Земля» на користь ТОВ «Аграрні системні технології» 30.01.2015 року, відбулось після проведеного між МПП Фірма «Ерідон» та ТОВ «Деас Трейд» зарахування зобовязань за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені в рішенні у справі №911/3388/15 обставини, виконання МПП Фірма «Ерідон» зобовязань за ОСОБА_3 поставки № Д19012015/01 від 19.01.2015 року перед ТОВ «Деас Трейд» є належним.

Також, рішенням Господарського суду м. Києва від 22.01.2016 року у справі №910/28425/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2016 року, було задоволено позов МПП Фірма «Ерідон» до ТОВ «Аграрні системні технології» про стягнення заборгованості у розмірі 12775735,20 грн. за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року.

Як встановлено судами в ході розгляду справи №910/28425/15, ТОВ «Аграрні системні технології» не здійснювало надсилання на адресу МПП Фірми «Ерідон» поштових відправлень із заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог, що свідчить про відсутність зарахування як юридичного факту.

Як вбачається з наданих ТОВ «Аграрні системні технології» доказів направлення на адресу МПП Фірма «Ерідон» заяв про зарахування зустрічних вимог, заява від 28.02.2015 року була надіслана листом за номером (штрих кодовим ідентифікатором) 246, заява від 03.03.2016 року за номером (штрих кодовим ідентифікатором) 654.

В той же час, у справі №910/28425/15 з метою з'ясування факту надсилання ТОВ «Аграрні системні технології» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.03.2015 року суд звернувся з запитом до Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» з приводу надання відомостей щодо надсилання та вручення поштового відправлення № 654, здійсненого з відділення зв'язку Київ-71.

Київська міська дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» листом № 33-20-123 від 30.12.2015 року повідомила суд, що в ході проведеної перевірки встановлено, що в прийманні та відправленні у відділенні поштового зв'язку Київ-71 поштове відправлення № 654 від 03.03.2015 року не значиться.

Разом з тим, в судовому засіданні ТОВ «Аграрні системні технології» долучено до справи лист відділення поштового зв'язку Київ-71 Північного поштамту від 21.12.2015 року № 25-5-А-1458 (за підписом заступника начальника), згідно з яким дане відправлення відбулось.

У зв'язку з чим суд звернувся з запитом до Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо отримання інформації про достовірність даних, які зазначені у листі від 30.12.2015 року № 33-20-123 та листі № 25-5-А-1458 від 21.12.2015 року.

Північний поштамт Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» у листі № 33-20-7 від 19.01.2016 року підтвердив інформацію щодо поштового відправлення № 654 у листі Північного поштамту № 33-20-123 від 30.12.2015 року, щодо листа № 25-5-А-1458 від 21.12.2015 року повідомив таке. Відділенням поштового зв'язку не надано повноважень самостійно надавати відповіді на звернення (запити) споживачів. Титульних бланків відділення поштового зв'язку діючими нормативними актами ДППЗ «Укрпошта» не передбачено. Звернення, у разі надходження на їх адресу, передаються для розгляду та надання відповіді за підпорядкуванням Північному поштамту Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». В реєстрі вхідної кореспонденції Північного поштамту КМД від представника ТОВ «Аграрні системні технології» ОСОБА_4 на підставі довіреності, значиться запит під вихідним номером 2-08.12.2015 від 08.12.2015 року на отримання інформації стосовно поштового відправлення № 654, що надійшов до відділення поштового зв'язку Київ-71 Північного поштамту КМД УДППЗ «Укрпошта» та направлений на виконання за підпорядкуванням до Північного поштамту та зареєстрований 11.12.2015 року під № 33-5-А-1902. Північним поштамтом Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на зазначений запит була надана відповідь вих. № 33-5-А-1902 від 11.12.2015 року. Враховуючи вищевикладене Північний поштамт Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» не підтвердив направлення листа відділенням поштового зв'язку Київ-71 за № 25-5-А-1458 від 21.12.2015 року та інформував, що працівник у відділенні поштового зв'язку Київ-71 не працює.

Також, судом у справі у справі №910/28425/15 встановлено, що факт поставки та отримання товару за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року, факт оплати ТОВ «Аграрні системні технології» такого товару на суму 3282506,21 грн., і у звязку зі спростування факту надіслання ТОВ «Аграрні системні технології» на адресу МПП Фірма «Ерідон» заяв про зарахування зустрічних вимог від 28.02.2015 року (за штрих кодовим ідентифікатором 246) та від 03.03.2016 року (за штрих кодовим ідентифікатором 654), судом встановлено відсутність підстав для припинення відповідного зобовязання зарахуванням, у звязку з чим, позов задоволено і стягнуто з ТОВ «Аграрні системні технології» на користь МПП Фірма «Ерідон» 9661137,19 грн. заборгованості за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року.

Відповідні обставини, які покладені в основу судового рішення у справі №910/28425/15, згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальне значення для справи, що розглядається, і свідчать про наявність підстав для вимоги МПП Фірма «Ерідон» стягнення з ТОВ «Аграрні системні технології» заборгованості в сумі 9661137,19 грн. за ОСОБА_3 поставки № 1236/15/20 від 18.02.2015 року.

За таких обставин, викладені в позові обставини позивачем не доведені і не обґрунтовані, відповідачем спростовані.

Крім того, ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом і серед них не визначеного такого способу захисту, як визнання відсутнім права звертатися з вимогою про сплату заборгованості.

Як визначено в Листі Верховного Суду України від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України», застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільним кодексом та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій прав спеціальні способи захисту прав. Наприклад, земельне законодавство регулює відносини, у тому числі й цивільні, об'єктом яких є земля; сімейне законодавство містить норми щодо захисту цивільних прав, пов'язаних з сімейними відносинами, тощо. З урахуванням наведеного суд під час розгляду і вирішенні цивільної справи визначає спосіб захисту виходячи із закону, який регулює конкретні правовідносини, і тих юридичних фактів, що обумовлюють виникнення цих правовідносин та цього спору.

У тих випадках, коли спеціальна норма закону встановила інший, ніж визначений ст. 16 ЦК, спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою. Одночасно можуть застосовуватися положення ст. 16 ЦК і положення спеціальної норми щодо способу захисту у випадках, коли ці способи тотожні й на них поширюється дія ЦК (ст. 8 Сімейного кодексу України (далі - СК)).

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 ЦК, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства, спосіб захисту права перш за все повязаний з наявністю такого права (тобто право чітко визначено законом) і факту порушення такого права.

Як вбачається з викладених у позові обставин, право позивача, яке він просить захистити, полягає у встановленні відсутності права у відповідача. Однак, сторони у відносинах поставки та виконання господарських зобовязань не наділені правом вимагати встановлення відсутності права вимоги у іншої сторони. Крім того, вимога про визнання відсутнім права вимоги спрямована на обмеження відповідного права відповідача, що чинним законодавством не допускається.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом права, яке суперечить загальним засадам цивільного законодавства і обраний спосіб захисту спрямований на обмеження прав інших осіб.

Фактично, позивач підрозумівав необхідність встановлення факту припинення зобовязання внаслідок його зарахування. Однак, встановлення факту припинення зобовязання не передбачено як самостійний спосіб захисту права, і відповідний факт має значення і підлягає встановленню в ході дослідження правовідносин сторін безпосередньо щодо виконання зобовязання, що відбулось в матеріалах справи Господарського суду м. Києва №910/28425/15.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені та не обґрунтовані, відповідачем спростовані, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 01.12.2016 р.