КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Справа№ 910/3962/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зеленіна В.О.

за участю представників:

Від позивача: Шевченко Т.В. - представник за довіреністю.

Від відповідача-1: представник не з'явився.

Від відповідача-2: Шарков В.В. - представник за довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.08.2016 року

у справі № 910/3962/16 (суддя: Демидов В. О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк

України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ

"Ощадбанк"

до 1) Державної казначейської служби України

2) Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної

компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 11 434,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про стягнення помилкового банківського переказу у сумі 10 394,97 грн. та пені у розмірі 1 039,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" посилається на те, що на рахунок Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з рахунків Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", відкритих у філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", було здійснено помилковий переказ коштів у загальній сумі 10 394,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 року здійснено заміну неналежного відповідача - Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби, на належного відповідача - Державну казначейську службу України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Дочірню компанію "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2016 року залучено до участі у розгляді справи №910/3962/16 в якості відповідача 2 - Дочірню компанію "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/3962/16 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й у позовній заяві.

Дочірньою компанією "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Державною казначейською службою України не використано наданого їй законом права на участь її представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного її повідомлення про час та місце судового засідання, а саме поштове повідомлення № 15441872.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Державної казначейської служби України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 року у справі №5017/2373/2012 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" на користь Дочірньої компанії "ГАЗ України" НАК "Нафтогаз України" 16 296 391,12 грн. основного боргу, 494 689,18 грн. збитків від інфляції, 685 482,74 грн. - 3% річних, 1 227 055,93 грн. пені та 64 347,81 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаної вище постанови Господарським судом Одеської області видано наказ №5017/2373/2012 від 04.03.2013 року, який пред'явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Судовою колегією вставнолено, що 22.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України") в особі філії - Одеське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" (Банк), та Відкритим акціонерним товариством "Одеська ТЕЦ" (клієнт) укладено договір банківського рахунку №1570, за умовами якого у відповідності із діючим законодавством України, Банк зобов'язується надавати клієнту послуги по розрахунково-касовому обслуговуванню, які пов'язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього Клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов'язується оплачувати вартість таких послуг та надає Банку право користуватися тимчасово вільними коштами Клієнта на власний розсуд.

15.04.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, керуючись ст. ст. 11, 52, 57, 65 Закону України "Про виконавче провадження", направлено на адресу філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" для виконання платіжні вимоги №№ 320/13-1, 320/13-2 від 03.04.2014 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" на користь Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу у розмірі 18 767 966,78 грн. згідно наказу Господарського суду Одеської області №5017/2373/2012 від 04.03.2013 року.

21.05.2014 року позивачем отримано вказані платіжні вимоги №№ 320/13-1, 320/13-2 від 03.04.2014 року, та цього ж дня (21.05.2014) було проведено примусове списання коштів у розмірі 10 336,54 грн. з рахунку №105 (меморіальний ордер №55282859 від 21.05.2014) та 58,43 грн. з рахунку №105 (меморіальний ордер №55282999 від 21.05.2014).

Державною виконавчою службою України, згідно із розпорядженням №37886976/13, затвердженим 30.05.2014 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С., грошові кошти в сумі 58,43 грн. та 10 336,54 грн., які надійшли 21.05.2014 року на депозитний рахунок Державної виконавчої служби України при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області №5017/2373/2012 від 04.03.2013 року, перераховано: на користь Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 8 855,11 грн., як погашення боргу згідно з наказом №5017/2373/2012 від 04.03.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням №2748 від 03.06.2014 року; на користь ДВС України - витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 555,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2747 від 03.06.2014 року, та на користь УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва - 983,90 грн. виконавчого збору, що підтверджується платіжним дорученням №2749 від 03.06.2014 року.

Спір у даній справі виник внаслідок того, що Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" стверджує про те, що на рахунок Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з рахунків Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", відкритих у філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", було здійснено помилковий переказ коштів у загальній сумі 10 394,97 грн.

Судовою колегією встановлено наступне.

Як вбачається з п.5.3. Інструкції «Про безготівкові розрахунку в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 року №22, примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

Відповідно до п.5.6. Інструкції №22 платіжну вимогу стягувач подає до банку, що його обслуговує, разом із двома примірниками реєстру платіжних вимог за формою, наведеною в додатку 9 до цієї Інструкції, реквізити якого заповнюються згідно з вимогами, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції. Банк, що обслуговує стягувача, приймає платіжні вимоги протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання.

Встановлено, що платіжна вимога №320/13-1 Державної виконавчої служби України була складена 03.04.2014 року, тоді як примусове списання коштів було здійснено 21.05.2014 року, тобто більш ніж через 30 днів з дати складання платіжної вимоги.

Як випливає із змісту Інструкції №22, у разі недотримання банками вимог щодо примусового списання коштів, відповідальність за шкоду, завдану платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

Пунктом 32.3.1 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи і переказ коштів в Україні" від 05.04.2001р. №2346-111 (далі - Закону України №2346-111) передбачено, що у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк- порушник зобов'язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. У противному разі отримувач має право у встановленому законом порядку вимагати від банку-порушника ініціювання переказу йому суми переказу за рахунок власних коштів, сплати пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи від дати завершення помилкового переказу, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу. Одночасно банк-порушник зобов'язаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу -і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення банку про здійснення помилкового переказу встановлюється Національним банком України.

Встановлено, що листом №26-2/1921/1/13937 від 25.06.2014 року та листом №26-2/16854 від 22.08.2014 року позивач надіслав отримувачу грошових коштів письмові повідомлення про здійснення на його рахунок помилкового переказу коштів на загальну суму 10 394,97 грн. та вказав про необхідність повернути ці кошти протягом трьох днів від дати одержання повідомлення.

За приписами п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про платіжні системи і переказ коштів в Україні" від 05.04.2001р. №2346-111 неналежний отримувач зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу.

Однак, у зв'язку з невиконанням Державною виконавчою службою України вищезазначених листів, позивач 26.08.2014 року зарахував кошти у вказаному розмірі на рахунки Публічного акціонерного товариства "Одеська «ТЕЦ», про що свідчить меморіальний ордер №61749721 від 26.08.2014р. та меморіальний ордер №61749491 від 26.08.2014р. згідно до Розпорядження від 22.08.2014р., що стало підставою виникнення у Банку станом на 26.08.2014р. дебіторської заборгованості на загальну суму 10 394,97 грн.

17.12.2014 року позивачем на адресу Державної виконавчої служби України була направлена Претензія №26-2/22279 про повернення коштів.

Проте, доказів повернення грошових коштів у загальному розмірі 10 394.97 грн. на рахунок Банку в матеріалах справи не міститься.

За приписами ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи/ (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому набуте майно.

Частиною 1 ст. 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що з Державної казначейської служби України, як отримувача помилково перерахованих коштів, підлягає стягненню 10 394, 97 грн.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути 1 039,50 грн. пені.

В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За приписами п. 35.2 ст. 35 Закону України "Про платіжні системи і переказ коштів в Україні" від 05.04.2001р. №2346-111 неналежний отримувач, також повинен сплатити банку-порушнику пеню у розмірі 0,1 відсотка цієї суми за кожен день, починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

Враховуючи встановлене вище, судова колегія вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з Державної казначейської служби України 1 039,50 грн. пені, тому визнаються такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що доказів порушення прав позивача з боку Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в матеріалах справи не міститься, судова колегія приходить до висновку про те, що у задоволенні позову до Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" слід відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у даній справі - скасуванню частково.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Державну казначейськю службу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/3962/16 - скасувати частково.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

„ Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) 10 394,97 грн. помилково перерахованих коштів, 1 039,50 грн. пені та 1 378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В позові до Дочірньої компанії "ГАЗ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відмовити.

3. Стягнути з Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) 1 515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

Матеріали справи № 910/3962/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді Б.О. Ткаченко

В.О. Зеленін