КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа№ 910/14226/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників:

позивача: Фрідман Д.А. - керівник,

відповідача 1: Яцько Р.М., довіреність б/н від 12.05.2016,

відповідача 2: не з'явився,

третьої особи 1: Карпан М.О., довіреність б/н від 11.11.2016,

третьої особи 2: не з'явився,

третьоїособи 3: не з'явився,

третьої особи 4: не з'явився,

третьої особи 5: не з'явився,

третьої особи 6: не з'явився,

третьої особи 7: не з'явився,

третьої особи 8: не з'явився,

третьої особи 9: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016

у справі №910/14226/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі"

треті особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ"

3. Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк"

4. Публічне акціонерне товариство "Банк професійного фінансування"

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен фінанс"

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Веб"

7. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Овчаренко Тамара Миколаївна

8. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна

9. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна

про визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо", Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ", Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк", Публічне акціонерне товариство "Банк професійного фінансування", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанiя "Некстджен фінанс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Веб", Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Овчаренко Тамара Миколаївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, про:

- визнання недійсним з моменту укладення договору про поділ нерухомого майна від 19.07.2016, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, серія та номер: 1792;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" частки нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 637/1000;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" частки нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 363/1000.

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" усунути перешкоди Приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" у користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у тому числі будь-якими його частинами, у тому числі групою приміщень № 319-А (нежилі приміщення №№1-14), загальна площа 189,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 та групою приміщень №319-Б (нежилі приміщення №№1-3), загальна площа 105,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Крім того, Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" просило суд з метою забезпечення позову в частині позовної вимоги про усунення перешкод Приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" у користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням, до вирішення спору по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб", а також будь-яким іншим особам зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" вчиняти дії, спрямовані на виселення та звільнення Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" нежилого приміщення за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289, 9 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), а також його частини - групи приміщень №319-А (нежилі приміщення №№1-14), загальна площа 184,9 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), у тому числі заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" створювати обмеження чи унеможпивлення Приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" користуватись вказаним нежилим приміщенням, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" вчиняти будь-які дії пов'язані з передачею іншим особам права користування вказаним нежилим приміщенням, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" укладати та підписувати договори найму (оренди) вищевказаного нежилого приміщення або його частин, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" вчиняти будь-які дії щодо проникнення до вказаного нежилого приміщення, користування вищевказаним нежилим приміщенням, подавати відповідні заяви, документи та листи у належні органи житлово-комунального господарства, укладати договори охорони стосовно вищевказаного нежилого приміщення, проводити ремонт у вищевказаному нежилому приміщенні;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", а також будь-яким іншим особам зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" вчиняти дії, спрямовані на виселення та звільнення Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), а також його частини - групи приміщень №319-Б (нежилі приміщення №№1-3), загальна площа 105,0 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), у тому числі, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" створювати обмеження чи унеможливлення Приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" користуватись вказаним нежилим приміщенням, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" вчиняти будь-які дії пов'язані з передачею іншим особам права користування вказаним нежилим приміщенням, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" укладати та підписувати договори найму (оренди) вищевказаного нежилого приміщення або його частин, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" вчиняти будь-які дії щодо проникнення до вказаного нежилого приміщення, користування вищевказаним нежилим приміщенням, подавати відповідні заяви, документи та листи у належні органи житлово-комунального господарства, укладати договори охорони стосовно вищевказаного нежилого приміщення, проводити ремонт у вищевказаному нежилому приміщенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 заяву Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" про забезпечення позову задоволено частково. До вирішення спору у справі №910/14226/16 по суті та набрання рішенням суду законної сили вжито заходи до забезпечення позову, а саме: заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/1, ідентифікаційний код - 40192015) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39, ідентифікаційний код - 39827637) вчиняти дії, спрямовані на знищення та пошкодження нежилих приміщень з №1 (один) по №17 (сімнадцять) групи приміщень №319 в літ. "А", що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 28, загальною площею 289, 9 кв.м.

22.08.2016 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" надійшла скарга на дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у задоволенні скарги ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" на дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірними бездіяльність державних виконавців Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено повністю.

15.09.2016 позивач в суді першої інстанції подав клопотання про вихід за межі позовних вимог, в якому просив суд на підставі п. 2. ст. 83 ГПК України, у разі необхідності вийти за межі позовних вимог та: 1) визнати недійсним правочин про припинення права власності ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" на нерухоме майно, що розташоване за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№ 1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289, 9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни №28637500 від 09.03.2016; 2) витребувати у ТОВ "Експо Веб" на користь ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" нежиле приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319-А (нежилі приміщення №№1-17), загальна площа 184, 9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00; 3) витребувати у ТОВ "Гарант Вікторі" на користь ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" нежиле приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319-Б (нежилі приміщення №№1-17), загальна площа 105, 0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Також, позивач подав клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд накласти арешт на належне ТОВ "Експо Веб" нежиле приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319-А (нежилі приміщення №№1-17), загальна площа 184, 9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, шляхом проведення опису майна і накладення на нього арешту, призначити зберігачем ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", вилучити описане й арештоване майно у ТОВ "Експо Веб";

- накласти арешт на належне ТОВ "Гарант Вікторі" нежиле приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319-Б (нежилі приміщення №№1-17), загальна площа 105,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, шляхом проведення опису майна і накладення на нього арешту, призначити зберігачем ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", вилучити описане й арештоване майно у ТОВ "Гарант Вікторі".

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову, оскільки вжиті запобіжні заходи згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі №910/13496/16 діяли, як заходи забезпечення позову у даній справі №910/14226/16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі №910/14226/16 та ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі №910/13496/16.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У разі необхідності з метою захисту прав і законних інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та захистити права позивача у спосіб відповідно до змісту клопотання про вихід за межі позовних вимог від 15.09.2016.

Також, в апеляційній скарзі позивач просив залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА".

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідач 1 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" в повному обсязі, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 залишити без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість.

Третя особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просило апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа 7 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Овчаренко Тамара Миколаївна у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/14226/16 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 08.11.2016.

27.10.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Овчаренко Т.М. надійшла письмова заява, відповідно до якої третя особа 7 просила апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" розглянути за її відсутності.

08.11.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" надійшли письмові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: копії висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 16.09.2016; копії наказу Міністерства юстиції України від 05.10.2016 №2889/5; копії листа ПрАТ "Лізинг ІТ" від 28.09.2016 про надання роз'яснень; копії листа Міністерства юстиції України від 01.11.2016 №377222/29440-0-33-16/19; копії листа ПрАТ "Лізинг ІТ" від 17.10.2016 про виправлення описок; роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70018881 від 07.10.2016 (за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 28); роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70070088 від 08.10.2016 (за об'єктом нерухомого майна 00, з деталізацією та змінами); роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70623573 від 17.10.2016 (за об'єктом нерухомого майна 00, з деталізацією та змінами); роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70623573 від 17.10.2016 (за об'єктом нерухомого майна 00, з деталізацією та змінами). Вказані пояснення з доданими документами долучені судом до матеріалів справи.

Також, 08.11.2016 в судовому засіданні Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" заявлено клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого позивач просив:

- накласти арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" () частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 637/1000.

- накласти арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" () частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17), (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 363/1000.

В судовому засіданні 08.11.2016 головуючим ставилось на обговорення заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову.

Представник позивача підтримав заявлене ним клопотання та надав усні пояснення.

Представник відповідача 1 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши в судовому засіданні заявлене клопотання про забезпечення позову, колегія суддів відзначила наступне.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, в редакції Закону від 22.05.2015 №484-VIII, за подання до господарського суду, зокрема, заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України "Про Державний бюджет України у 2016 році" визначено з 1 січня 2016 мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1378,00 гривень.

Отже, з урахуванням приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції від 22.05.2015 №484-VIII, сума судового збору, яка повинна бути сплачена позивачем за подання вказаного клопотання становить 689,00 грн (1378,00 /2).

Однак, до клопотання про забезпечення позову не було додано документів, що підтверджували сплату судового збору за його подання.

За таких обставин, суд відмовив позивачу у задоволенні зазначеного клопотання.

В судовому засіданні 08.11.2016, у відповідності до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 22.11.2016.

08.11.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" надійшло письмове клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого позивач просив:

- накласти арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" () частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 637/1000.

- накласти арешт на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" () частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17), (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 363/1000.

09.11.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" надійшли письмові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72562385 від 08.11.2016 16:17:49 (за об'єктом нерухомого майна 00, з деталізацією та змінами), з позначками позивача; роздруківки Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72562385 від 08.11.2016 16:17:49 (за об'єктом нерухомого майна 00, з деталізацією та змінами). Вказані пояснення з доданими документами долучені судом до матеріалів справи.

22.11.2016 в судовому засіданні Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" надано письмові пояснення, відповідно до яких позивач просив долучити їх до матеріалів справи разом із додатками до них, а саме: блок схему; правову позицію позивача щодо послідовності встановлення обставин та відповідних їм процесуальних дій; графічну схему; процесс відновлення прав ПрАТ "Лізинг ІТ"; схему виникнення та видалення запису про право власності ТОВ "ФК "Некстджен Фінанс"; інформаційну довідку з державного реєстру №73115786 від 16.11.2016 (ТОВ "Експо Веб"); інформаційну довідку з державного реєстру №73450533 від 21.11.2016 (ТОВ "Гарант Вікторі"); інформаційну довідку з державного реєстру №58493892 від 30.04.2016 (арешт на все нерухоме майно ПрАТ "Лізинг ІТ"). Крім того, у вказаних письмових поясненнях, у зв'язку із тим, що правочин про набуття права власності ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" є оспорюваним, позивачем заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/9177/16 за позовом ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" до ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" та ТОВ "Експо Веб" про визнання недійсним правочину про перереєстрацію (перехід) права власності до ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на підставі рішення №28642807 та визнання недійсними договорів. Колегія суддів вирішила долучити вказані документи до матеріалів справи.

Також, розглянувши в судовому засіданні заявлене позивачем у письмових поясненнях клопотання про зупинення провадження у справі, судова колегія відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Суд звертає увагу, що розгляд Господарським судом міста Києва питання щодо визнання недійсним правочину про перереєстрацію права власності на нерухоме майно у справі №910/9177/16 не унеможливлює розгляд даної справи про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна від 19.07.2016.

Оскільки у господарського суду є можливість самостійно встановити обставини та надати оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а відповідач заперечує проти них, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, розглянувши в судовому засіданні раніше подане клопотання позивача про забезпечення позову, колегія суддів відзначає наступне.

Згідно із ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України одним із заходів до забезпечення позову є накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Оскільки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно жодна особа не є власником об'єкту нерухомого майна 00, підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" до укладення договору про поділ нерухомого майна від 19.07.2016, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 637/1000 та накладення арешту на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" до укладення договору про поділ нерухомого майна від 19.07.2016, частку нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17), (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 363/1000 відсутні.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні зазначеного клопотання.

Також, розглянувши заявлене в апеляційній скарзі клопотання позивача про залучення третьої особи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вирішила відмовити у його задоволенні, оскільки залучення Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, не впливає на суть вирішення спору у даній справі та не зачіпає його права та обов'язки щодо однієї із сторін.

В судовому засіданні, яке відбулось 22.11.2016, присутні представники позивача, відповідача 1 та третьої особи 1 надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача 2 в судове засідання, яке відбулось 22.11.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Треті особи 2,3,4,5,6,7,8,9 в судове засідання, яке відбулось 22.11.2016 не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" (далі - позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - банк) укладено кредитний договір №886/980-ЮО, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит, а позичальник використати кредит за цільовим призначенням і погашати заборгованість зі сплати прострочених процентів за користування кредитом, комісій, простроченої заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, строкової заборгованості по кредиту, штрафних санкцій, інших платежів перед банком відповідно до умов даного договору.

03.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - іпотекодержатель) та Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" (далі - іпотекодавець) укладено договір іпотеки №886/980-ЮО/І, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою Світланою Володимирівною за №13587 із договорами про внесення змін №1 від 16.09.2013 та №2 від 18.09.2013 відповідно до умов яких даним договором забезпечується належне виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ") вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору №886/980-ЮО від 03.10.2012, укладеного між позичальником та іпотекодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, в т.ч. щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, у тому числі щодо:

- повернення позичальником іпотекодержателю коштів у розмірі 3 000 000, 00 грн до 01.10.2014;

- сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 26, 0% річних та комісій у розмірі, в порядку та строки, визначені кредитним договором;

- виконання позичальником інших зобов'язань, передбачених кредитним договором, в повному обсязі на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань), в тому числі зобов'язань щодо сплати неустойок (пені, штрафів) та відшкодування збитків.

Відповідно до п.1.2. договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності наступне нерухоме майно:

- нежилі приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №319) (в літ.А), загальною площею 289,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, реєстраційний номер майна: 37049723.

Згідно з п. 1.3 договору заставна вартість переданого в іпотеку нерухомого майна за домовленістю сторін становить 3 221 167, 00 грн.

Іпотекодержатель, у відповідності до ч. 1 п. 3.1.3. договору, має право на свій розсуд застосовувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом передачі права власності згідно норм законодавства України предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладені в п. 3.2 договору.

Згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п. 3.2.4.1 та 3.2.4.2 цього пункту договору (п. 3.2.4 договору):

3.2.4.1. задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 3.2.4. договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому, сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем самостійно.

Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю, розраховану відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку", на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 (шестидесяти) робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту п.3.2.4. цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що основне зобов'язання виконане повністю та належним чином;

або

3.2.4.2. передачі у власність, визначеному чинним законодавством, іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" за ціною, що буде встановлена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому, сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем самостійно.

Для реалізації іпотекодержателем права звернути стягнення на предмет іпотеки способом, визначеним попереднім абзацом цього договору, іпотекодавець, керуючись ст.ст. 237 - 239 Цивільного кодексу України, доручає іпотекодержателю отримувати витяги з Поземельної книги державного реєстру земель щодо предмета іпотеки, а також представляти інтереси іпотекодавця в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах незалежно від форми їх власності, у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами (незалежно від форм їх власності) з питань, пов'язаних із предметом іпотеки, підписувати відповідні заяви, клопотання та запити, а також отримувати будь-які документи відносно предмета іпотеки.

При цьому, іпотекодавець свідчить, що виконання дій, визначених попереднім абзацом цього договору здійснюється іпотекодержателем на підставі цього договору, без отримання будь-якої окремої довіреності.

У зв'язку з укладенням між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - цедент) та Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" (далі - цесіонарій) договору відступлення права вимоги №1/2014 від 26.08.2014 за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, 12.09.2014 між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - цедент) та Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" (далі - цесіонарій), укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, умовами якого передбачено, що цедент передає, а цесіонарій приймає всі права за договором іпотеки, що укладений в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього.

25.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" (далі - первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" (далі - новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощуком В.Ю., зареєстрований в реєстрі за №23, відповідно до якого первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає на себе права первісного іпотекодержателя у зобов'язанні за договором іпотеки.

Новий іпотекодержатель, згідно із п. 1.2. договору, одержує всі права (замість первісного іпотекодержателя), передбачені договором іпотеки.

25.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №2/2016, умовами якого передбачено, що первісний кредитор відступає новому кредитору своє право (яке було набуте первісним кредитором відповідно до договору про відступлення права вимоги №1/2016 від 25.01.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс") за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" (боржник), з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною.

26.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" (далі - первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., зареєстрований в реєстрі за №50, відповідно до якого первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає на себе права первісного іпотекодержателя у зобов'язанні за договором іпотеки.

Новий іпотекодержатель, у відповідності до п. 1.2. договору, одержує всі права (замість первісного іпотекодержателя), передбачені договором іпотеки.

Оскільки станом на 25.01.2016 борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012 склав 4 215 193, 95 грн, 27.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" передало через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. заяву-вимогу до позивача, зареєстровану в реєстрі за №88 про усунення порушень кредитного договору від 03.10.2012, погашення заборгованості в сумі 4 215 193, 95 грн та попередження про те, що у випадку не погашення боргу протягом 30 днів Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" буде реалізовуватись належне йому право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування одного зі способів звернення стягнення, передбаченого розділом 3.2 договору іпотеки.

09.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку" зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на нежилі приміщення з №1 по №17 (групу приміщень №319 (в літ. А), загальною площею 289, 90 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, номер запису про право власності №13608048.

14.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - іпотекодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (далі - іптекодержатель) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., зареєстрований в реєстрі за №177, умовами якого передбачено, що даним договором забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на підставі попереднього договору від 30.12.2015. Договір про відступлення права вимоги №01/03/2016 від 01.03.2016.

Предметом договору є: нежилі приміщення з №1 по №17 (групу приміщень №319 (в літ. А), загальною площею 289, 90 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, реєстраційний номер майна: 37049723.

16.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - іпотекодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (далі - іптекодержатель) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., зареєстрований в реєстрі за № 185, предметом якого є: нежилі приміщення з №1 по №17 (групу приміщень №319 (в літ. А), загальною площею 289, 90 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, реєстраційний номер майна: 37049723.

Крім того, 04.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частини нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Овчаренко Т.М., зареєстрований в реєстрі за №19, умовами якого передбачено, що продавець продає, а покупець купив нежилі приміщення №№ 15, 16, 17 групи приміщень №319 в літ. А, розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, що складає 363/1000 частини від нежилих приміщень групи приміщень №319 в літ. А.

Відповідно до п. 6 договору, продавець свідчить, що від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення, до укладення цього договору нежилі приміщення іншим особам не відчужені, під забороною (арештом) та в заставі, у тому числі податковій заставі не перебувають, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб не передані, щодо нежилих приміщень відсутні судові спори, нежилі приміщення не надані у користування наймачам (орендарям), обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо нежилих приміщень немає, самовільних переобладнань та перебудов у нерухомому майні немає, договір не укладався під впливом тяжкої для продавця обставини. Продавець гарантує, що нежилі приміщення перебувають винятково і без обтяжень у власності продавця, продавець має всі необідні права для відчуження нежилих приміщень, і не існує ніяких підстав, які б унеможливлювали або забороняли таке відчуження.

19.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" (далі - сторона 2) укладено договір про поділ спільного майна між співвласниками, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1792, умовами якого передбачено, що сторони, розподіляють майно, яке є об'єктом спільної часткової власності, а саме: нежилі приміщення з №1 по №17 (групу приміщень №319 (в літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, загальною площею 289, 90 кв. м.

Стороні-1 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. 16.03.2016 за реєстровим №185, на праві спільної часткової власності належить 637/1000 часток, у праві власності на вищевказане майно, що складається з: приміщень №1 площею 4,8 кв.м., №2 площею 13,2 кв.м., №3 площею 31,6 кв.м., №4 площею 6,9 кв.м., №5 площею 15,0 кв., №6 площею 21.2 кв.м., №7 площею 7,8 кв.м., №8 площею 26, 6 кв.м., №9 площею 35,9 кв.м., №10 площею 3,3 кв.м., №11 площею 10,6 кв.м., №12 площею 3,6 кв.м., №13 площею 2,1 кв.м., №14 площею 2,3 кв.м., загальною площею 184, 9 кв.м.

Відповідно до п. 1.2. договору, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 13721179.

Стороні-2 на підставі договору купівлі-продажу частини нежилих приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Овчаренко Т.М. 04.07.2016, за реєстровим №19, на праві спільної часткової власності належить 363/1000 частки, у праві власності на вищевказане майно, що складається з: приміщень №15 площею 13,2 кв.м., №16 площею 67, 1 кв.м., №17 площею 24, 7 кв.м., загальною площею 105 кв.м.

Згідно з п. 1.3. договору, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 15286162.

Відповідно до п. 1.5. договору, у зв'язку з укладенням даного договору припиняється право спільної часткової власності на майно, що є предметом даного договору, та

- у власність сторони-1 переходять нежилі приміщення групи приміщень №319-А (приміщення №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14) загальною площею 184, 9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, №28;

- у власність сторони-2 переходять нежилі приміщення групи приміщень №319-Б (приміщення №№1, 2, 3) загальною площею 105,0 кв.м., що знахожиться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, №28.

В обгрунтування заявлених позовних вимог, Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" зазначило, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" не мало право на звернення стягнення на спірне нежиле приміщення позивача до фактичного закінчення 30-денного строку, який розпочався 06.02.2016.

Також, позивач зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" не мало права на передачу прав іпотекодержателя за договором іпотеки, без погодження такої передачі з Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій", як іпотекодавцем за договором.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій", місцевий господарський суд виходив з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, згідно зі ст. 513 Цивільного кодексу України, вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Некстджен Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" договорів відступлення права вимоги від 25.01.2016 та 26.01.2016, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" перейшло право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Іпотека, відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку", виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позивач зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Міський комерційний банк" не мало права на передачу прав іпотекодержателя за договором іпотеки, без погодження такої передачі з Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій", як іпотекодавцем за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Отже, відступлення права вимоги за іпотечним договором не може відбутися раніше відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, проте договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки може укладатися як в той самий день, що й за основним зобов'язанням, так і через певний проміжок часу.

Законодавством не визначено, протягом якого часу після укладення договору відступлення права вимоги за основним зобов'язанням може бути укладено договір про уступку права вимоги за договором іпотеки.

Як встановлено судом, відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про іпотеку" та умов договору іпотеки, між ПАТ "Міський комерційний банк" та ПАТ "Банк професійного фінансування" 12.09.2014 укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1834, саме після укладення договору відступлення за основним договором №1/2014 від 26.08.2014.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", встановлений порядок відступлення прав за іпотечним договором без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Разом з тим, пунктом 2.1.7 договору іпотеки визначено, що з відступленням (уступкою) права вимоги за кредитним договором іпотекодержатель вправі одночасно відступити права вимоги за цим договором без згоди іпотекодавця.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпетоку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Пунктом 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, у зв'язку із порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" зобов'язань за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (до якого перейшло право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки на підставі договорів відступлення права вимоги від 25.01.2016 та 26.01.2016) набуло права на задоволення грошових вимог за рахунок предмету іпотеки відповідно до договору іпотеки від 03.10.2012.

Як вже зазначалось, станом на 25.01.2016 борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг ІТ-СПВ" за кредитним договором №886/980-ЮО від 03.10.2012 склав 4 215 193, 95 грн, у зв'язку з чим 27.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" передало через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П. заяву - вимогу до позивача, зареєстровану в реєстрі за №88 про усунення порушень кредитного договору від 03.10.2012, погашення заборгованості в сумі 4 215 193, 95 грн. та попередження про те, що у випадку не погашення боргу протягом 30 днів Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" буде реалізовуватись належне йому право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування одного зі способів звернення стягнення, передбаченого розділом 3.2 договору іпотеки, які отримані боржником і майновим поручителем 05.02.2016, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012, з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" роз'яснено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно з п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються, зокрема копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Таким чином, враховуючи, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" отримана боржником і майновим поручителем 05.02.2016, останнім днем 30-денного строку є - 06.03.2016.

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. на підставі ст. 37 Закону України "Про іпотеку" 09.03.2016 правомірно зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на нежилі приміщення з №1 по №17 (групу приміщень №319 (в літ. А), загальною площею 289,90 кв. м., розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28, номер запису про право власності №13608048.

Разом з тим, позивач просив суд визнати недійсним з моменту укладення договір про поділ нерухомого майна від 19.07.2016, який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, серія та номер: 1792.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначене кореспондується зі статтею 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Тобто, за змістом ст. 215 та 203 Цивільного кодексу України, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 №11 визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Суд відзначає, що підставою визнання договору недійсним є недодержання стороною чи сторонами вимог закону в момент укладення договору, тому навіть невиконання обов'язку щодо повідомлення боржника не є підставою для визнання договору недійсним, зважаючи на те, що невиконання такого обов'язку є дією, яка слідує після укладення відповідного договору (постанова Верховного Суду України від 07.04.2010 у справі №6-4322св10).

Судом встановлено, що позивач не є стороною договору про поділ спільного майна між співвласниками від 19.07.2016, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, серія та номер: 1792.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" не довело суду належними засобами доказування, які саме його права та законні інтереси було порушено внаслідок укладення спірного договору. Зокрема, позивачем не доведено належними засобами доказування, що оспорюваний ним договір про поділ спільного майна між співвласниками від 19.07.2016 суперечить закону, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, або що особи, які вчинили ці правочини, не мали на це необхідного обсягу цивільної дієздатності, чи що волевиявлення учасників правочинів не було вільним та не відповідало їх внутрішній волі, або що правочин не було вчинено у формі, встановленій законом, чи що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Щодо вимоги позивача про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" частки нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 637/1000 та витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" частки нежилого приміщення за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, у розмірі частки 363/1000, суд відзначає наступне.

За твердженням позивача нежилі приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №319) (в літ.А), загальною площею 289,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, вибули з власності Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" незаконно та проти волі останнього.

Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник, у відповідності до ст. 319 Цивільного кодексу України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зокрема, відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, статтею 388 Цивільного кодексу України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Як вбачається із змісту договору іпотеки №886/980-Юо/1 від 03.10.2012, іпотекодавець (Приватне акціонерне товариства "Лізинг інформаційних технологій") передав в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: нежилі приміщення з №1 по №17 (групи приміщень №319) (в літ.А), загальною площею 289,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, реєстраційний номер майна: 37049723.

Відповідно до п. 3.2.4.1. договору іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.3.2.4. договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому, сторони домовляються, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем самостійно.

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту п.3.2.4. цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що основне зобов'язання виконане повністю та належним чином.

Таким чином, твердження позивача щодо вибуття нерухомого майна з його володіння поза волею останнього, спростовується обставинами укладеного договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яким визначено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку", що свідчить про наявність волевиявлення Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій".

Крім того, суд відзначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 у справі №910/2443/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" та Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки №886/980-ЮО/І від 03.10.2012, який укладено між Приватним акціонерним товариством "Лізинг інформаційних технологій" та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк", у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" відмовлено повністю.

Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що вищим органом Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій", позачерговими загальними зборами акціонерів було одноголосно вирішено питання про укладення спірного договору іпотеки в т.ч. його складової - застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, твердження позивача про відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи яка вчиняє правочин, що виявилось у перевищенні генеральним директором позивача Богодуховим Д.О. своїх повноважень для підписання складової частини договору іпотеки, так як питання підписання договору іпотеки повинно було бути вирішене Дирекцією позивача не відповідає вимогам чинного законодавства України та статуту позивача.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" усунути перешкоди Приватному акціонерному товариству "Лізинг інформаційних технологій" у користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням за адресою м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319 (нежилі приміщення №№1-17) (в літ. "А"), загальна площа 289,9 кв.м., суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Однак, Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" не є власником нежилих приміщень з №1 по №17 (групи приміщень №319) (в літ.А), загальною площею 289,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок №28, оскільки нежилі приміщення групи приміщень №319-А (приміщення №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14) загальною площею 184, 9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, №28, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності: 15465881 перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Експо Веб", а нежилі приміщення групи приміщень №319-Б (приміщення №№1, 2, 3) загальною площею 105,0 кв.м., що знахожиться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, №28, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності: 15466771 перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі".

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" є необгрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" задоволенню не підлягає.

Також, враховуючи те, що місцевим господарським судом не встановлено підстав для задоволення позову, потреба у забезпеченні позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Експо Веб" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/1, ідентифікаційний код - 40192015) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 39, ідентифікаційний код - 39827637) вчиняти дії, спрямовані на знищення та пошкодження нежилих приміщень з №1 (один) по №17 (сімнадцять) групи приміщень №319 в літ. "А", що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 28, загальною площею 289, 9 кв.м. відпала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність скасування заходів до забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі №910/14226/16 та ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі №910/13496/16.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/14226/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14226/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран