РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа №5011-70/9721-2012

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез Тур"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Маркетинг Солюшнз"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва

про спонукання до виконання умов договору

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Гнатюк М.Р. (дов. б/н від 25.02.2016 року)
від відповідача не з'явився
від третьої особине з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24 листопада 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Маркетинг Солюшнз" про спонукання до виконання умов договору № 01-03 від 01.03.2011 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно положень Акту перевірки Державної податкової інспекції в Печерському районі м. Києва № 1589/23-9/32348756 від 08.12.2011 року відповідач не підтверджує факти проведення фінансово-господарських операцій у червні та серпні 2011 року, та у відповідності до висновків якого позивач неправомірно сформував податковий кредит з ПДВ на суму 647 202,00 грн. За твердженням позивача, відповідач надав позивачу для підпису акти надання послуг, у яких містилася недостовірна інформація та зазначені послуги, які не були надані позивачу.

Ухвалою Господарського суду від 20.07.2012 року порушено провадження у справі № 5011-70/9721-2012 та призначено розгляд справи на 16.08.2012 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.08.2012 року надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що виконав умови зобов'язання щодо проведення рекламних кампаній для позивача відповідно до вимог Договору № 01-03 від 01.03.2011 року та додатків до нього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2012 року продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять календарних днів.

У судовому засіданні 16.08.2012 року у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 13.09.2012 року, про що сторони були повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 13.09.2012 року у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 01.10.2012 року, про що сторони були повідомлені під розписку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2012 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну податкову інспекцію у Печерському районі міста Києва, зупинено провадження у справі № 5011-70/9721-2012 до вирішення пов'язаної з нею справи №2а-7180/12/2670 за позовом ТОВ "ТЕЗ ТУР"до ДПІ у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.11 № та зобов'язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 5011-70/9721-2012.

13.01.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшов лист, в якому останній повідомив суд, що обставини, що зумовили зупинення провадження у справі № 5011-70/9721-2012 не усунуті.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 31.07.2014 року справу № 5011-70/9721-2012 призначено на повторний автоматичний розподіл у зв'язку з тривалим лікарняним судді Капцової Т.П.

31.07.2014 року в результаті повторного автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва справу передано судді Стасюку С.В. для розгляду спору по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 року, суддя Стасюк С.В. прийняв справу № 5011-70/9721-2012 до свого провадження, поновив провадження у справі та призначив розгляд справи на 27.10.2016 року.

20.10.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

26.10.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи по справі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 27.10.2016 року не з'явились, вимоги ухвали суду від 04.10.2016 року не виконали, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.10.2016 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 24.11.2016 року.

22.11.2016 року представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про зупинення провадження у справі. Позивач просив зупинити провадження у справі № 5011-70/9721-2012 до вирішення у Вищому адміністративному суді України пов'язаної з нею справи № 2а-7180/12/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2011 року № .

Розглянувши подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного.

17.07.2012 року Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 2а-7180/12/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2011 року № винесено постанову про скасування податкового повідомлення рішення, складеного на підставі Акту ДПІ від 08.12.2011 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року постанову від 17.07.2012 року залишено без змін.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.07.2012 року у справі № 2а-7180/12/2670 набрала законної сили.

У судовому засіданні 24.11.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 24.11.2016 року не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03134, м. Київ, вулиця Григоровича-Барського, будинок 3, квартира 56 на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Маркетинг Солюшнз" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" (рекламодавець) укладено Договір № 01-03 (далі - Договір).

До зазначеного Договору укладено додатки № 1-5 та додаткова угода № 1 в яких деталізовано характер та порядок надання послуг.

Відповідно до пункту 1.1. Договору рекламодавець доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги з проведення рекламних кампаній, а рекламодавець зобов'язується приймати та оплачувати послуги в строки й на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктами 2.3.1., 2.3.2. Договору сторони погодили, що виконавець направляє рекламодавцеві акт прийому-передачі наданих послуг протягом 15 робочих днів від дня закінчення рекламних кампаній, передбачених у додатках до даного Договору. Рекламодавець зобов'язується підписати Акт прийому-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його одержання.

У випадку незгоди з переданим виконавцем актом прийому-передачі рекламодавець зобов'язаний направити виконавцю письмову обґрунтовану відмову від підписання Акту прийому - передачі протягом 5 робочих днів від дня його одержання. У випадку, якщо рекламодавець не надасть виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання Акту прийому-передачі, послуги вважаються належним чином наданими й прийнятими рекламодавцем, а Акт прийому-передачі підписаним (пункт 2.3.3. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість послуг, зазначених в пункті 2.1. цього Договору складає 8 332 183,87 грн. включаючи ПДВ.

Вартість кожної окремої рекламної кампанії та умови їх проведення сторони погоджують у Додатках до Договору.

На виконання умов Договору позивачем перераховано відповідачу 2 934 924,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2243 від 21.06.2011 року на суму 525 033,60 грн., платіжним дорученням № 2287 від 22.06.2011 року на суму 1 133 532,56 грн., платіжним дорученням № 1947 від 10.06.2011 року на суму 54 167,00 грн., платіжним дорученням № 3815 від 23.08.2011 року на суму 69 176,64 грн., платіжним дорученням № 738 від 15.08.2011 року на суму 1 098 847,34 грн., платіжним дорученням № 3764 від 16.08.2011 року на суму 54 167,00 грн.

Відповідачем надано позивачу послуги на суму 2 934 924,14 грн., що підтверджується Актом надання послуг № 15 від 30.06.2011 року на суму 506 812,80 грн., Актом надання послуг № 16 від 30.06.2011 року на суму 18 220,80 грн., Актом надання послуг № 18 від 17.07.2011 року на суму 1 133 532,56 грн., Актом надання послуг № 17 від 30.06.2011 року на суму 54 167,00 грн., Актом надання послуг № 30 від 31.08.2011 року на суму 4 779,84 грн., Актом надання послуг № 33 від 31.08.2011 року на суму 64 396,80 грн., Актом надання послуг № 26 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Актом надання послуг № 27 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Актом надання послуг № 31 від 31.08.2011 року на суму 54 167,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно положень Акту перевірки Державної податкової інспекції в Печерському районі м. Києва № 1589/23-9/32348756 від 08.12.2011 року відповідач не підтверджує факти проведення фінансово-господарських операцій у червні та серпні 2011 року, та у відповідності до висновків якого позивач неправомірно сформував податковий кредит з ПДВ на суму 647 202,00 грн. За твердженням позивача, відповідач надав позивачу для підпису акти надання послуг, у яких містилася недостовірна інформація та зазначені послуги, які не були надані позивачу.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що виконав умови зобов'язання щодо проведення рекламних кампаній для позивача відповідно до вимог Договору № 01-03 від 01.03.2011 року та додатків до нього.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено надання відповідачем послуг на перераховану позивачем суму, а саме: Актом надання послуг № 15 від 30.06.2011 року на суму 506 812,80 грн., Актом надання послуг № 16 від 30.06.2011 року на суму 18 220,80 грн., Актом надання послуг № 18 від 17.07.2011 року на суму 1 133 532,56 грн., Актом надання послуг № 17 від 30.06.2011 року на суму 54 167,00 грн., Актом надання послуг № 30 від 31.08.2011 року на суму 4 779,84 грн., Актом надання послуг № 33 від 31.08.2011 року на суму 64 396,80 грн., Актом надання послуг № 26 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Актом надання послуг № 27 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Актом надання послуг № 31 від 31.08.2011 року на суму 54 167,00 грн.

Судом встановлено, що 17.07.2012 року Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 2а-7180/12/2670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2011 року № винесено постанову про скасування податкового повідомлення рішення, складеного на підставі Акту ДПІ від 08.12.2011 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 року постанову від 17.07.2012 року залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не виконані умови Договору № 01-03 від 01.03.2011 року в частині надання послуг, згідно Акту надання послуг № 15 від 30.06.2011 року на суму 506 812,80 грн., Акту надання послуг № 16 від 30.06.2011 року на суму 18 220,80 грн., Акту надання послуг № 18 від 17.07.2011 року на суму 1 133 532,56 грн., Акту надання послуг № 17 від 30.06.2011 року на суму 54 167,00 грн., Акту надання послуг № 30 від 31.08.2011 року на суму 4 779,84 грн., Акту надання послуг № 33 від 31.08.2011 року на суму 64 396,80 грн., Акту надання послуг № 26 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Акту надання послуг № 27 від 21.08.2011 року на суму 549 423,67 грн., Акту надання послуг № 31 від 31.08.2011 року на суму 54 167,00 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено факту існування зобов'язання відповідача виконати умови Договору за спірними актами надання послуг.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Тез Тур" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2016

Суддя С.В. Стасюк