УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.12.2016Справа № 910/22081/16

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Контакт-21"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Груп"

про стягнення 583 028,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контакт-21» звернулося до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайн Хауз Груп» про стягнення заборгованості у розмірі 583 028,74 грн.

Розглянувши позовну заяву б/н від 30.11.2016 (вх. № суд 22081/16 від 01.12.2016) та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів,відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н від 30.11.2016р., господарський суд зазначає, що до позовної заяви позивач додав, в якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, оригінал опису вкладення в цінний лист від 29.11.2016р. та незавірену копію поштової квитанції №3089 від 29.11.2016р.

Отже, позивачем порушено встановлений порядок надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також, суд не може дійти висновку про направлення саме цієї копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, оскільки позивачем додано в якості доказів направлення позовної заяви копію поштової квитанції № 3089 від 29.11.2016р. та опис вкладення в цінний лист від 29.11.2016р. Проте, як вбачається з вказаної поштової квитанції та опису поштового вкладення, датою приймання поштою відправлення є 29.11.2016р., а позовна заява підписана 30.11.2016р., про що свідчить напис на арк. № 4.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що чек та опис вкладення від 29.11.2016, не є належними доказами направлення відповідачу копії поданої позивачем до суду позовної заяви від 30.11.2016, оскільки дата відправлення позовної заяви з описом вкладення передує даті створення позовної заяви, що подана позивачем до суду.

З огляду на вищенаведене, суду не надані належні докази на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

З огляду на викладене, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Л.Г. Пукшин