КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа№ 910/12712/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від позивача - Закордонця М.М.,

від відповідача - Дубко Р.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016

у справі № 910/12712/16 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн"

до Приватного акціонерного товариства "Київстар"

про стягнення 29 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київстар" (далі - відповідач, ПрАТ "Київстар") про стягнення 29000,00 грн. компенсації у зв'язку із порушенням майнових прав суб'єкта авторського права (ОСОБА_5) - відтворення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - спірний твір) у форматі мобільного контенту у формі послуги "Ді-Джингл" через Інтернет на сайті http://465.ua/ без відповідного дозволу правовласників та без виплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/12712/16 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн", розгляд справи призначено на 22.11.2016.

Відповідач подав відзив, в якому просив залишити без змін оскаржуване судове рішення, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, літературні та художні твори, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення.

Об'єктом авторського права є твори, зокрема, музичні твори (з текстом або без тексту) (ст. 433 ЦК України).

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Слід зазначити, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2015 ОСОБА_5 (творчий псевдонім - "ОСОБА_5"; правовласник) та ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (видавництво) укладено Договір про передачу авторських та суміжних прав від 16.02.2015, за умовами якого:

- правовласник на строк та в межах території України передає видавництву права на твори, відеокліпи, виконання і фонограми, перелік яких затверджується сторонами у відповідних додатках до Договору від 16.02.2015, а видавництво бере права і зобов'язується виплачувати правовласнику винагороду (пункт 2.1 Договору від 16.02.2015);

- правовласник також передає видавництву:

виключне право збирати винагороду (роялті) за використання творів, відеокліпів, виконань та фонограм третіми особами, починаючи з моменту опублікування таких творів, відеокліпів, виконань та фонограм на відповідній території України (пункт 2.3 Договору від 16.02.2015);

право перешкоджати неправомірному використанню творів, фонограм, виконань, в тому числі забороняти третім особам використання творів, фонограм, виконань в цілому або будь-яких їх окремих частин, фрагментів способами, передбаченими пунктом 1.4 Договору від 16.02.2015 в межах терміну і на території України (пункт 2.4 Договору від 16.02.2015);

- права на твори, відеокліпи, виконання і фонограми переходять до видавництва з моменту підписання відповідних додатків до Договору від 16.02.2015 (пункт 3.1 Договору від 16.02.2015);

- видавництво має право передавати права на твори, відеокліпи, виконання і фонограми третім особам як повністю, так і частково на виключній та невиключній основі (пункт 3.3 Договору від 16.02.2015);

- Договір від 16.02.2015 вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе обов'язків; при цьому, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору від 16.02.2015 жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії Договору від 16.02.2015, Договір від 16.02.2015 вважається автоматично пролонгованим кожного разу на один календарний рік (пункт 6.1 Договору від 16.02.2015);

- сторона, яка бажає розірвати Договір від 16.02.2015, у тому числі на підставах, вказаних у Договорі від 16.02.2015 або в чинному законодавстві України, зобов'язана надіслати на адресу іншої сторони письмове повідомлення не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання (пункт 6.7 Договору від 16.02.2015).

Згідно з додатком № 2 до Договору від 16.02.2015 ОСОБА_5 передав позивачу права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор музики, слів та виробник фонограми ОСОБА_5; виконавець ОСОБА_5); частка належних правовласнику прав на музику - 100%; частка належних прав на текст - 100%; частка належних правовласнику прав на виконання - 100%; частка належних правовласнику прав на фонограму - 100%.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що позивач набув авторські та суміжні права на спірний музичний твір ("ІНФОРМАЦІЯ_1"), а отже і право на звернення до суду з метою захисту майнових прав інтелектуальної власності.

За твердженням позивача, 01.10.2015 ним було виявлено факт незаконного відтворення музики до твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автором якої є ОСОБА_5 (творчий псевдонім - ОСОБА_5) у форматі мобільного контенту у формі послуги "Ді-Джингл" через мережу Інтернет на сайті http://465.ua/.

З офіційного сайту відповідача вбачається, що послуга "Ді-Джингл" (сайт http://465.ua/) пропонується мобільним оператором "Київстар".

Крім того, власником доменного імені http://465.ua/ є ПрАТ "Київстар".

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Вважаючи, що відповідач без дозволу суб'єкта авторського права та без виплати винагороди здійснив публічне сповіщення спірного твору (його музичної частини), що є порушенням майнових авторських прав позивача згідно ст. 50 Закону та підставою для виплати йому компенсації відповідно до ст. 52 Закону, позивач звернувся із даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/415/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про стягнення 68 900 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських та суміжних прав.

Господарський суд міста Києва рішенням від 28.03.2016 у справі № 910/415/16 позов задовольнив частково та стягнув з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" 13 780,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та 275,60 грн. судового збору.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 у справі № 910/415/16 залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016.

У рішенні від 28.03.2016 Господарський суд міста Києва встановив наступні обставини.

01.03.2015 ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" (компанія) та ПрАТ "Київстар" (Київстар) укладено договір №149325 про передачу майнових прав інтелектуальної власності (далі - Договір №149325), за умовами якого: компанія передає Київстару невиключні майнові права інтелектуальної власності на використання об'єктів права у формі контенту, а саме: відтворення (пряме та/або опосередковане) та опублікування об'єктів права у формі контенту; публічне виконання, публічне сповіщення, публічна демонстрація і публічний показ об'єктів права у формі контенту; технічна переробка, адаптація та інші подібні зміни об'єктів права для надання їм форми контенту за допомогою будь-яких технічних пристроїв; розповсюдження об'єктів права у формі контенту; подання об'єктів права у формі контенту до загального відома користувачів таким чином, що вони можуть отримати до них доступ з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором, у тому числі і за допомогою технічних засобів; публічне сповіщення об'єктів права та їх примірників у формі контенту таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором (пункт 1.1 Договору №149325);

Позивач надіслав відповідачу лист від 25.08.2015, в якому відповідно до пункту 10.2 Договору №149325 повідомив відповідача про розірвання Договору №149325 в односторонньому порядку з 30.09.2015;

01.10.2015 директор позивача Ясінська Н.В., засновник ТОВ "Юніверс Медіа Корпорейшн" ОСОБА_8, ОСОБА_9 (фахівець, що має необхідні технічні знання в сфері комп'ютерних мереж; на підставі договору від 10.01.2015 №01-10/01-15), ОСОБА_10 (спеціаліст у галузі права, юрист; на підставі договору від 21.01.2015 №21/01-15), ОСОБА_11 (помічних юриста; на підставі договору від 21.01.2015 №21/01-15) провели фіксацію факту використання на сайті http://465.ua/ твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор і виконавець ОСОБА_5, творчий псевдонім - ОСОБА_5), у зв'язку з чим складено акт огляду веб-сайту від 01.10.2015, яким зафіксовано факт доведення до загального відома твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автором і виконавцем якого є ОСОБА_5 (творчий псевдонім ОСОБА_5), у форматі мобільного контенту у формі послуги "Ді-Джинг" через Інтернет на сайті http://465.ua/;

Позивач, як доказ доведення до загального відома твору відповідачем, подав суду диски із відеозаписами, з яких вбачається, що було відкрито два сайти в мережі Інтернет, а саме: 24Timezones.com та http://465.ua/; на першому сайті було вказано точну дату - 01.10.2015; на другому - особи прослухали музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_5.

Докази, які б свідчили про правомірне використання відповідачем спірного музичного твору на момент фіксації 01.10.2015, відповідач суду не подав.

Використання відповідачем спірного музичного твору шляхом публічного сповіщення відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Тобто, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 у справі №910/415/16 було встановлено, що використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (як тексту, так і музики) відбулося шляхом публічного сповіщення, а саме 01.10.2015 незаконно використовувався музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у форматі мобільного контенту у формі послуги "Ді-Джинг", розміщений на сайті http://465.ua/.

Отже, відповідача вже було притягнуто до відповідальності за незаконне використання 01.10.2015 спірного твору шляхом його публічного сповіщення у мережі Інтернет при пропонуванні послуги "Ді-Джинг" на сайті http://465.ua/.

За захистом майнових авторських прав на спірний твір позивач звернувся до суду з двома окремими позовами, в основу розділення яких, як вважає позивач, покладено окремі факти вчинених відповідачем порушень, а саме порушення відповідачем майнового права інтелектуальної власності на музику спірного твору (у даній справі) та на твір в цілому в межах справи №910/415/16, тобто має місце розділення позивачем одного об'єкту авторського права - музичного твору на його складові - на музику з текстом та музику без тексту, а відповідно і майнових прав на такі його складові частини.

Втім, встановлені фактичні обставини справи свідчать про вчинення відповідачем єдиного порушення прав позивача на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" шляхом його публічного сповіщення у мережі Інтернет.

Штучний розподіл позивачем єдиного порушення не забезпечує ні припинення порушення, ані ефективного захисту прав позивача, а лише штучно збільшує кількість звернень до суду та, відповідно, потенційну суму компенсації. Вчинення позивачем дій, які направлені на штучне збільшення суми компенсації свідчать про зловживання правом. У той час як викладення усіх наведених обставин в одному позові та їх дослідження у межах однією справи відповідає суті порушення, принципам законності, справедливості, розумності.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що притягнення відповідача до юридичної відповідальності вдруге за одне і теж правопорушення суперечить приписам частини першої статті 61 Конституції України та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у даній справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/12712/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська