КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа№ 910/30460/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Фурсов В.В. (дов. № 010-01/5352 від 06.08.2013);

від ТОВ "Ексімлізинг": Цибенко В.В. (дов. № 019 від 09.06.2015);

ліквідатор: Леськов П.І. (паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016

у справі № 910/30460/15 (суддя: Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15 клопотання ліквідатора банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута задоволено частково; надано згоду на продаж на аукціоні майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", що є предметом застави згідно договорів застави № 151310Z80 від 30.07.2010 та № 151310Z79 від 30.07.2010 (зі змінами та доповненнями), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України"; в іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою , в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15 щодо часткового задоволення клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута, та відмовити ліквідатору в задоволенні клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прийнято до провадження та призначено її розгляд на 09.11.2016.

07.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора банкрута надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 у даній справі було продовжено строк розгляду спору у даній справі та відкладено розгляд справи на 23.11.2016.

Представник апелянта та представник ТОВ "Ексімлізинг" в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.11.2016 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Ліквідатор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" в порядку, передбаченому ст. 95 Закону.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30460/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Постановою господарського суду м. Києва від 28.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова Петра Івановича.

01.02.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 1 001 354 046 грн. 96 коп.

02.02.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімлізинг" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 249 623 грн. 27 коп.

10.03.2016 до господарського суду м. Києва на затвердження надійшов реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" на загальну суму 1 041 099 502 грн. 70 коп.

18.04.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2016 частково задоволено заяву ліквідатора банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута на аукціоні.

18.07.2016 до господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова П.І. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

25.08.2016 до господарського суду м. Києва надійшло уточнене клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова П.І. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута, в якому останній просив суд надати згоду на продаж на аукціоні майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", що є предметом застави згідно договорів застави № 151310Z80 від 30.07.2010 та № 151310Z79 від 30.07.2010 (зі змінами та доповненнями), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", початкова вартість якого буде 3 545 822,58 без можливості її зниження в ході проведення аукціону.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції частково задовольнив клопотання ліквідатора банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута задоволено частково; надано згоду на продаж на аукціоні майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", що є предметом застави згідно договорів застави № 151310Z80 від 30.07.2010 та № 151310Z79 від 30.07.2010 (зі змінами та доповненнями), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України".

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Подане клопотання ліквідатора, з урахуванням уточнень, обґрунтоване тим, що за результатами проведення інвентаризації виявлено рухоме майно банкрута, зокрема: основні засоби у вигляді обладнання, офісних меблів та техніки, кліматичної техніки тощо, які знаходяться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 152; за адресою: Київська обл., Васильківський р-н. с. Саливонки, вул. Леніна (Незалежності), 2; товари в обороті (риба охолоджена, риба свіжозаморожена різних видів та інших видів морепродуктів), які знаходяться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 152.

Ліквідатором встановлено, що зазначене майно банкрута є предметом застави згідно договору застави від 30.07.2010 № 151310280 (із змінами та доповненнями) та договору застави від 30.07.2010 № 151310279 (із змінами та доповненнями), укладених між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Крім цього, ліквідатором виявлено товари та інші необоротні матеріальні активи, які є предметом податкової застави згідно з Актом опису майна від 20.10.2015 № 21, обтяжувач: Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2016 надано згоду на продаж на аукціоні майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", що є предметом застави згідно договорів застави від 30.07.2010 № 151310Z80 (із змінами та доповненнями) та від 30.07.2010 № 151310Z79 (із змінами та доповненнями), укладених між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", а також предметом податкової застави згідно з Актом опису майна від 20.10.2015 № 21.

Вищевказане судове рішення від 30.05.2016 у даній справі не оскаржувалось, у тому числі апелянтом, набрало законної сили.

23.06.2016 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України, на виконання приписів ст. 58 Закону було розміщено оголошення з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" як цілісного майнового комплексу.

Згідно з рішенням від 29.06.2016 № 1730/06-16 у зв'язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні, на підставі ч. 1 ст. 55 Закону організатором аукціону визнано аукціон з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" таким, що не відбувся.

З метою реалізації майна банкрута, ліквідатором на адреси забезпечених кредиторів були направлені запити з проханням надати згоду на продаж вищевказаного майна банкрута окремими лотами.

У відповідь на направлений запит Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби листом від 12.07.2016 за вих. № 15066/10/28-10-17-1-24 повідомив про надання згоди на продаж заставного майна, що є предметом застави згідно з Актом опису майна від 20.10.2015 № 21 за умови, що вартість продажу не буде меншою від вартості описаних у зазначеному акті.

Крім того, ліквідатором була отримана відповідь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 15.07.2016 за вих. № 176-04/3078, з якої вбачається, що згода на продаж майна банкрута кредитором надана не була, та зазначено, що з метою розгляду заяви ліквідатора та прийняття рішення стосовно подальшої реалізації майна, необхідним є надання до АТ «Укрексімбанк» відповідного акту інвентаризації майна Боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з прийнятим Загальними зборами учасників боржника рішенням про ліквідацію, на підставі наказу ліквідатора боржника від 07.09.2015 № 8 було створено інвентаризаційну комісію, якою була проведена повна інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, майнових прав та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", за результатами проведення якої складено акти інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами, наявних коштів, що зберігаються в касі Товариства, грошових коштів, які знаходяться на рахунку в банку, основних засобів, інших необоротних матеріальних активів та запасів, нематеріальних активів від 30.11.2015 (а.с. 49-148, т. 1). В матеріалах справи наявні: акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 31.10.2015; акт про результати інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в касі Товариства від 31.10.2015; акт інвентаризації грошових коштів, які знаходяться на рахунках в установах банку від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 10 «Основні засоби») від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 11 «Інші необоротні матеріальні активи») від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 12 «Нематеріальні активи») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 20 «Виробничі запаси») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 26 «Готова продукція») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 281 «Товари на складі») від 31.10.2015. Копії всіх документів з інвентаризації (копії наказу, актів та відомостей) є в матеріалах даної справи (а.с. 49-148, т. 1). На підставі цих документів господарським судом прийнята вищевказана постанова про визнання боржника банкрутом, відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Таким чином, доводи апелянта щодо не надання ліквідатором боржника відомостей щодо інвентаризації майнових активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" та відсутність в матеріалах справи доказів проведення ліквідатором інвентаризації майна спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Представник АТ «Укрексімбанк» не позбавлений права ознайомлюватись з матеріалами справи, акт інвентаризації майна Боржника знаходиться в матеріалах справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ліквідатор зазначив про те, що з моменту проведення інвентаризації майна банкрута ситуація з активами боржника не змінилася, присутні представники учасників провадження у справі вказаного не спростували.

Як вбачається з матеріалів справи, формування складу заставного майна здійснювалось на підставі договорів застави, актів інвентаризації, а також актів перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке є предметом застави, зокрема: згідно з договором застави від 30.07.2010 № 151310Z80, було виявлено рухоме майно - транспортні та основні засоби загальною заставною вартістю 3 285 610,00 грн., що підтверджується складеним представниками Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ліквідатором боржника Актом від 24.02.2016 перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке відповідно до договору застави від 30.07.2010 № 151310Z80 є предметом застави; згідно договору застави від 30.07.2010 № 151310Z79 предметом застави являються товари в обороті, що зберігаються за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 152; Київська обл., Васильківський р-н, с. Саливонки, вул. Незалежності (Леніна), 2. Представником Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ліквідатором боржника було складено Акт від 24.02.2016 перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке відповідно до договору застави № 151310Z79 від 30.07.2010 є предметом застави. Так, згідно цього Акту, під час перевірки було виявлено товари в обороті поточною балансовою вартістю 260 212,58 грн.

Постановою Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та завершено господарську діяльність банкрута.

Таким чином, у зв'язку з завершенням господарської діяльності банкрута був припинений оборот товарів, а тому предметом застави стало наявне майно, визначене родовими ознаками (рибна продукція), залишок якої було виявлено в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує; продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Згідно положень ст. 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Статтями 65, 66 Закону врегульовано питання стосовно можливості зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні.

Так, згідно ст. 65 Закону якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону. До участі у повторному аукціоні не допускаються переможці попередніх торгів, що не сплатили в установлений строк вартості лота за договором, відмовилися від укладення договору купівлі-продажу чи від підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

Статтею 66 Закону передбачені особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, а саме, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Отже, порядок продажу майна банкрута встановлений вказаним Законом, у тому числі щодо встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, який не містить права кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна, що продається, а також порядку її зниження.

Законом не передбачено обов'язку ліквідатора визначати граничну межу, до якої може бути знижена початкова вартість, в тому числі і за вимогою заставного кредитора щодо продажу майна банкрута, яке перебуває в його заставі.

Згідно Закону заставний кредитор надає лише принципову згоду на реалізацію заставного майна, а порядок продажу майна банкрута відповідно до вимог вказаного Закону, в тому числі щодо встановлення початкової вартості такого майна та порядку її зниження, визначаються безпосередньо самим ліквідатором банкрута.

Аналогічної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України у постанові від 03.11.2015 у справі № 5004/1537/12.

З огляду на викладене вище, розглянувши клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута (з урахуванням уточнень), дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши частково подане ліквідатором клопотання, та надав згоду на продаж на аукціоні майна банкрута, що є предметом застави згідно договорів застави від 30.07.2010 № 151310Z80 та від 30.07.2010 № 151310Z79 (зі змінами та доповненнями), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", а в решті - залишив клопотання без задоволення.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15 (щодо надання згоди на продаж майна банкрута) - без змін.

2. Матеріали справи № 910/30460/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 28.11.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко