ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.11.2016 Справа № 908/3178/16

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70452, с. Григорівка Запорізького району Запорізької області, вул. Леніна, 44)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області заборгованості в сумі 11149,43 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що вона підлягає поверненню заявникові на підставі пунктів 3, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 ГПК України визначено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, слід відзначити, що в процесі підготовки та оформлення документів необхідно дотримуватись правил, які забезпечують їх юридичну силу.

Так, документ має юридичну силу за наявності обов'язкових для цього виду документа реквізитів. Зокрема, документи оформляються на бланках, мають встановлений комплекс реквізитів і відповідний порядок їх розташування, установлений Національним стандартом України.

Відповідно до п. 4.4 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003 р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації, назва виду документа, дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис.

Дата документа - це дата його підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування, яку оформлюють цифровим способом. Реєстраційний індекс документа складають з його порядкового номера, який можна доповнювати за рішенням організації індексом справи за номенклатурою справ, інформацією про кореспондента, виконавця тощо (пункти 5.11 та 5.12 Національного стандарту України).

Заявник звернувся в господарський суд Запорізької області із позовною заявою, яка датована 29.11.2016 року (дата наявна на останньому аркуші позовної заяви).

До позовних матеріалів в якості доказу направлення копії позовної заяви відповідачу надані оригінали фіскального чеку та Опису вкладення від 28.11.2016 р. Тобто, докази направлення відповідачу копії позовної заяви оформлені раніше, ніж складено саму позовну заяву, що є процесуально неможливим.

Доказів направлення відповідачу саме позовної заяви за вих. від 29.11.2016 р. - суду не було надано.

З урахуванням вищенаведеного, ані фіскальний чек від 28.11.2016 р., ані Опис вкладення у цінний лист від 28.11.2016 р. не можуть розглядатись як належний доказ надсилання копії позовної заяви (вих. від 29.11.2016 р.) відповідачу.

Інших доказів направлення копії позовної заяви відповідачу заявником суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви за вих. від 29.11.2016 р.

Не надання належних доказів про надсилання відповідачу копії позовної заяви, є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Згідно із пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. ст. 54 та 57 ГПК України зміст та форма позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, законодавство на підставі якого подається позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстава. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані, зокрема, встановлюються письмовими доказами.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, звертаючись із позовом до суду, позивач, зокрема, повинен викласти у заяві обставини щодо порядку утворення та розміру основного боргу, а також надати розрахунок суми основного боргу.

Як зазначено в абз. 5 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

В даному випадку, обґрунтований та детальний розрахунок ціни позову (із зазначенням сум і дат поставок кожної партії товару, сум і дат здійснених відповідачем оплат кожної партії товару та суми заборгованості по кожній партії товару), до позовної заяви заявником не надано.

Відповідно до пункту 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви, без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.ст. 54, 56, 57, п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 19 аркушах, в т.ч. оригінали: платіжне доручення № 467 від 27.09.2016 р. про сплату 1378,00 грн. судового збору, фіскальний чек та Опис вкладення у цінний лист від 28.11.2016 р.

Суддя М.В. Мірошниченко

Згідно з оригіналом: