КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа№ 910/11997/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 - дов. № 7461 від 15.07.2016

від відповідача Литвинов Д.О. - дов. б/н від 19.07.2016

розглянувши матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.09.2016 (суддя Марченко О.В.)

у справі № 910/11997/16

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс»

про зобов'язання надати документи та інформацію

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі № 910/11997/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта (позивача), він є учасником ТОВ «Альвіс» та йому належить частка в розмірі 50% статутного капіталу Товариства, однак починаючи з 2014 року він позбавлений можливості приймати участь в управлінні Товариством, відсутній доступ до офісу Товариства й відповідно до інформації щодо діяльності Товариства, що підтверджується копіями листів-вимог, залишених відповідачем без задоволення, отже досудове врегулювання спору не можливе. При цьому, надані відповідачем копії квитанцій та описів вкладення щодо відправлення відповідей, на думку позивача, засвідчені неналежним чином, та не підтверджують змісту вкладених документів та особу, яка їх отримала.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 910/11997/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та розгляд справи призначено на 22.11.2016.

В судове засідання з'явився представники сторін, представник позивача в судовому засіданні свою апеляційну підтримав, просив її задовольнити за наведених в скарзі підстав, рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити за наведених в скарзі підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати її до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс» про зобов'язання надати йому документи та інформацію щодо Товариства, зокрема:

- річні баланси та фінансову звітність за 2013, 2014, 2015 роки;

- декларації на прибуток підприємств за 2013, 2014, 2015 роки;

- договори за 2013, 2014, 2015, 2016 роки;

- банківські виписки з усіх банківських установ, в яких відкриті рахунки Товариства за 2013, 2014, 2015 роки та січень-квітень 2016 року;

- касові книги за 2013, 2014, 2015 роки та січень-квітень 2016 року;

- розшифровку по бухгалтерському обліку рахунків 631, 361, 681, 377 за 2013, 2014, 2015 роки січень-квітень 2016 року;

- розшифровку фінансової звітності по статтям витрат за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року;

- прибуткові та видаткові накладні за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року;

- акти виконаних робіт та/або отриманих послуг від будь-яких організацій та/або фізичних осіб-підприємців за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року;

- акти наданих послуг та/або виконаних робіт Товариством за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року;

- розшифровку (перелік) основних засобів та малоцінних швидкозношувальних цінностей, які перебували або перебувають на балансі Товариства за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року;

- розшифровку товарів та готової продукції за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є учасником (засновником) Товариства, якому належить 50% статутного капіталу Товариства, проте починаючи з 2014 року його позбавлено можливості приймати участь в управлінні Товариством, доступу до офісу Товариства, до інформації щодо діяльності Товариства. На його неодноразові звернення відповідач інформації щодо діяльності Товариства (фінансові та бухгалтерські документи) не надавав, як і не розглядав вимог щодо організації проведення загальних зборів учасників Товариства, чим порушив права позивача, регламентовані чинним законодавством та Статутом Товариства.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що на неодноразові звернення позивача щодо надання йому документів та інформації, яка стосується діяльності Товариства, відповідач листами від 27.10.2014 №18 та від 22.04.2016 №6 пропонував позивачу з`явитися до офісу Товариства та ознайомитися із належним чином засвідченими копіями документів, проте ОСОБА_4 відповідні листи відповідача були проігноровані, до офісу Товариства він не з'являвся й з відповідними документами не ознайомлювався. При цьому, відповідач не чинив позивачу жодних перешкод у реалізації права останнього як засновника (учасника) Товариства на ознайомлення з документами відповідача, доказів такого перешкоджання позивач суду не подав. Крім цього, відповідач наголошував, що статутом Товариства не визначено порядку надання інформації, не передбачено й процедури ознайомлення його учасника з документами фінансової звітності та інформацією про діяльність Товариства. Крім цього,чинним законодавством не встановлено обов'язку Товариства надавати учаснику запитувану ним інформацію в письмовому вигляді, визначено лише обов'язок надавати учаснику Товариства для ознайомлення визначену законом інформацію.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, відтак відмовив у їх задоволенні повністю.

Так, відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що чинним законодавством не передбачено обов'язку Товариства надавати учаснику запитувану ним інформацію в письмовому вигляді (у вигляді ксерокопій), а встановлено лише обов'язок надавати учаснику Товариства для ознайомлення визначену законом інформацію, з якої вже сам учасник має право робити виписки, фотографії, копії тощо. Оскільки Товариство (відповідач) не відмовлявся надати позивачу запитувані останнім документи, а позивач не з'являється до офісу Товариства в узгоджений для цього час, доказів недопущення позивача до приміщення Товариства в матеріалах справи не має, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками місцевого суду.

Як встановлено матеріалами справи, листом від 28.08.2014 позивач звернувся до Товариства з вимогою надіслати йому на адресу: АДРЕСА_3, в семиденний строк з дати отримання цього листа: баланси (звіт про фінансовий стан) Товариства за період з 2011 по 2013 роки; звіти про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) Товариства за період з 2011 по 2013 роки; звіти про рух грошових коштів Товариства за період з 2011 по 2013 роки; звіт про власний капітал Товариства за період з 2011 по 2013 роки; декларації з податку на прибуток Товариства за період з 2011 по 2013 роки; акт останньої інвентаризації майна (активів та зобов'язань) Товариства; інформацію щодо підстав обмеження позивача (заміна замків на вхідних дверях) як співвласника Товариства доступу до приміщення за адресою: АДРЕСА_4; інформацію щодо залишку грошових коштів на всіх рахунках (поточних як в національній, так і в іноземній валютах; депозитних), які відкриті Товариством, станом на день надання відповіді на даний лист.

Згаданий лист надіслано Товариству 05.09.2014 та ним отримано 09.09.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповідь Товариство листом від 27.10.2014 №18 повідомило позивача, що надання документів, які стосуються діяльності Товариства можливе в попередньо узгоджений робочий час (з 9 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.) в приміщенні офісу Товариства за адресою: бул. Русанівський, 7, к. 3. Стосовно вимоги про скликання загальних зборів учасників Товариства, відповідач повідомив позивача, що загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвіс» призначені на 05.12.2014 о 16 год. 00 хв.

Цього листа надіслано позивачу 28.10.2014 на адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення у цінні листи від 28.10.2014 та фіскальними чеками №4867 і №4868.

Листом від 06.04.2016 позивач вимагав протягом п'яти днів з дати отримання даного листа надати (надіслати) позивачу належним чином завірені копії таких документів: річні баланси та фінансову звітність Товариства за 2013, 2014 і 2015 роки; декларації на прибуток підприємства за 2013, 2014 і 2015 роки; договори за 2013, 2014, 2015 і 2016 роки; банківські виписки з усіх банківських установ, в яких відкриті рахунки Товариства за 2013, 2014, 2015 роки та січень-квітень 2016 року; касові книги за 2013, 2014, 2015 роки та січень-квітень 2016 року; розшифровку з бухгалтерського обліку рахунків 631, 361, 681, 377 за 2013, 2014, 2015 роки та січень-квітень 2016 року; розшифровку фінансової звітності за статтями витрат за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року; прибуткові та видаткові накладні за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року; акти виконаних робіт та/або отриманих послуг від будь-яких організацій та/або фізичних осіб-підприємців за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року; акти наданих послуг та/або виконаних робіт Товариством за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року; розшифровку (перелік) основних засобів та малоцінних швидкозношувальних цінностей, які перебували або перебувають на балансі Товариства за 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року; розшифровку товарів та готової продукції 2013, 2014, 2015 роки та 1 квартал 2016 року.

Згаданий лист надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальні «Альвіс» 06.04.2016 й останнім отримано 11.04.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та роздруківкою з офіційного сайту українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

У відповідь Товариство листом від 22.04.2016 №6 запропонувало позивачу з'явитися до його офісу, де позивачу будуть надані належним чином завірені копії документів.

Як встановлено матеріалами справи, згаданий лист надіслано позивачу 25.04.2016 на адресу: АДРЕСА_2, та отримано останнім 04.05.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист від 25.04.2016, фіскальним чеком №6693 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вимогою про надання інформації від 19.05.2016 позивач в черговий раз вимагав надання йому належним чином завірених копій згаданих документів 27.05.2016 об 11 год. 00 хв. за адресою: 02154, м. Київ, бул. Русанівський, 7.

Цю вимогу надіслано Товариству 19.05.2016 та останнім отримано 24.05.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та роздруківкою з офіційного сайту українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Проте позивач в узгоджений час до приміщення Товариства за витребуваною інформацією не з'явився, доказів на спростування цього матеріали справи не містять.

Разом з тим, заперечуючи проти рішення суду, представник позивача (апелянта) вказував на те, що листи позивача від 27.10.2014 №18 і від 22.04.2016 №6 надіслано позивачу на невірну адресу.

Так, листом від 28.08.2014 позивач просив відповідача надіслати витребувану інформацію на адресу: АДРЕСА_2. За матеріалами справи, лист від 27.10.2014 №18 відповідачем надіслано позивачу на наступні адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6. Отже відповідачем дійсно надіслано цього листа не за номером будинку АДРЕСА_2, а за номером будинку АДРЕСА_6.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_4, місцем проживання останнього станом на день надіслання відповідачем листа від 27.10.2014 №18 було АДРЕСА_1.

Як встановлено матеріалами справи, 03.03.2015 ОСОБА_4 знято з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1, а 20.03.2015 позивача зареєстровано за місцем проживання: АДРЕСА_2.

Таким чином, лист від 27.10.2014 №18 було надіслано на адресу АДРЕСА_1, яка станом на день надіслання цього листа була офіційним місцем проживання позивача.

Крім цього, листа від 22.04.2016 №6 Товариством надіслано на нову адресу проживання позивача, його отримано позивачем.

З огляду на наведене не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані твердження апелянта (позивача) про те, що надані відповідачем копії квитанцій та описів вкладення щодо відправлення відповідачеві відповідей засвідчені неналежним чином та не підтверджують змісту вкладених документів та особу, яка їх отримала.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право в порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства.

Згідно з пунктом г частини першої ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Підпунктом 5.1.5 пункту 5.1 статуту ТОВ «Альвіс» встановлено, що учасники мають право одержувати інформацію про діяльність Товариства.

Разом з тим, пунктом 2.33. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» встановлено, що відповідно до положень статті 10 Закону України «Про господарські товариства» та статті 78 Закону України «Про акціонерні товариства» господарське товариство, якщо його установчими документами не передбачено інше, зобов'язане надавати на вимогу учасника (акціонера) лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства.

Учасник (акціонер) товариства може вимагати надання інформації про діяльність товариства з дати, коли він набув статусу учасника (акціонера). Водночас закон не встановлює обмежень щодо періоду часу, за який учасник товариства має право отримувати інформацію.

Чинним законодавством не передбачено обов'язку товариства надавати учаснику запитувану ним інформацію в письмовому вигляді (у вигляді ксерокопій), а лише встановлено обов'язок надавати учаснику товариства для ознайомлення визначену законом інформацію, з якої вже сам учасник має право робити виписки, фотографії, копії.

З огляду на наведене та те, що ТОВ «Альвіс» не відмовлялося надавати позивачу запитувані ним документи, доказів недопущення позивача до приміщення Товариства в матеріалах справи не має, проте позивач не з'являвся до офісу Товариства в узгоджений для цього час для ознайомлення з необхідними йому документами тощо, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог й відмовив в задоволенні позову.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі № 910/11997/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/11997/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук