ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
21 листопада 2016 р. Справа № 903/643/16

за позовом Державного агенства лісових ресурсів України, м.Київ,
Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", м.Ковель
до відповідача: Волинської обласної державної адміністрації, м.Луцьк
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства оборони України, м. Київ
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинського
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, м.Луцьк
про визнання недійсним та скасування розпорядження
Суддя: Пахолюк В.А.
Представники:
від позивача-1: Багацький Є.Г. - представник, дов. № 2 від 05.01.2016 р.
від позивача-2: Погорілий А.В. представник, дов. № 809 від 21.11.2016 р.
від відповідача: Дробишинець Л.К. заступник начальника юридичного управління, дов. № 510/58/2-16 від 27.01.2016 р.
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства оборони України: Попович Ю.І., дов. № 220/793/д від 30.12.2015 р.
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КЕВ м. Володимир-Волинського: Батоговська Т.П., дов. № 1978 від 04.11.2016р.
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Козак І.В., дов. № 11-3-7777.8-1738/2-16; Коблюк Н.В. начальник управління землеустрою та охорони земель, дов. № 9-3-0.7-776/2-16 від 27.01.2016 р.
В судовому засіданні взяли участь:
- заступник військового прокурора Луцького гарнізону Набекало М.М.;
- начальник відділу Управління екології та природних ресурсів Рудик С.О.
Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України спір розглянуто з продовженням строку його розгляду.
Суть спору:
Позивачі у справі - Державне агентство лісових ресурсів України, м. Київ та Державне підприємство "Ковельське лісове господарство", м.Ковель звернулися в господарський суд Волинської області до відповідача - Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 02.03.2016р. № 90 Про надання земельної ділянки.
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що оспорюване розпорядження Про надання земельної ділянки № 90 від 02.03.2016р., яким надано у постійне користування квартирно експлуатаційному відділу міста Володимир Волинський земельну ділянку площею 10011,619 га (кадастровий номер :05:006:0174), право власності держави на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в особі Волинської обласної державної адміністрації (реєстраційний номер 21) прийнято з порушенням норм чинного законодавства, підстав і порядку прийняття відповідних актів, передбачених законом гарантій землекористувачів та грубих порушень прав позивачів, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою, а саме:
- на Державне підприємство "Ковельське лісове господарство" покладено охоронні зобов`язання № 145 від 11.07.2014 р. та № 123 від 11.07.2014 р., що знаходяться на території оспорюваної земельної ділянки. Оскаржуване розпорядження створює ситуацію, коли позивач не може забезпечити режим охорони та збереження об`єктів природно-заповідного фонду.
- в порушення вимог п.58 Типового регламенту місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою КМУ № 2263 від 11.12.1999 р. (із змінами та доповненнями) проект оспорюваного розпорядження не було погоджено ні Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, ні Державним агенством лісових ресурсів України.
- відповідно до ч.1 ст.57 Земельного кодексу України, ч.1 ст.17 Лісового кодексу України спірна ділянка, яка віднесена до земель лісогосподарського призначення для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг може надаватись спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Однак, КЕВ м.Володимир-Волинський, як суб`єкт господарювання, не відповідає зазначеним критеріям та не може мати на праві постійного користування земельну ділянку для ведення лісового господарства.
- згідно листа Генерального штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 10.08.2016 р. № 350/1/2163/пс останній вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:006:0174 відноситься до земель оборони. Однак, при передачі зазначеної земельної ділянки зміни цільового призначення не відбулось, а тому вона використовується не за цільовим призначенням.
Представники позивача 1 та позивача 2 в судових засіданнях позов підтримали в повному обсязі та наполягали на його задоволенні.
Заступник військового прокурора Луцького гарнізону в судових засіданнях та у відзиві на позовну заяву № 3342 вих.-16 від 10.10.2016р. у задоволені позову просить відмовити виходячи з наступного:
Розпорядження голови Волинської облдержадміністрації № 90 від 02.03.2016 вичерпало свою дію після його реалізації та не є правовою підставою для виникнення у суб`єктів господарювання - учасників цієї справи речового права.
Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частиною 1 статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.
Так, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин, а відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.
Враховуючи викладене, позов, предметом якого є визнання недійсним розпорядження органу державної влади, яким вирішено питання про передачу в оренду земельних ділянок, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке розпорядження органу державної влади вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків для постійного користувача земельної ділянки, оскільки у нього виникло право володіння земельною ділянкою, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України у справі за № 3-514гс16 від 06.07.2016.
Представник Міністерства оборони України Попович Ю.І. в судовому засіданні 10.10.2016 р. подав клопотання, в якому просив замінити Міністерство оборони України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Присутні в судовому засіданні представники сторін та прокурор, щодо клопотання представника Міністерства оборони України № б/н від 10.10.2016р. не заперечили, на підставі чого клопотання судом задоволено.
Відповідач у відзиві від 26.09.2016 р. з позовними вимогами повністю не згідний. Свої заперечення обгрунтовує наступним.
У 1994-1995 роках Волинською обласною радою прийняті рішення від 17.03.1994 року №17/23 Про передачу земель військової частини НОМЕР_1 (Ковельський район, с. Поворськ) та від 04.05.1995 року № 4/8 Про передачу земель військової частини НОМЕР_1 на підставі яких Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур передано у постійне користування та видано державний акт на земельну ділянку площею 10027 га. У подальшому Ковельською райдержадміністрацією прийнято розпорядження від 31.01.2005 №41 Про підтвердження права землекористування Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур.
Розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 31.07.2013 року №283 Про надання лісів у постійне користування передано державному підприємству Ковельське лісове господарство для ведення лісового господарства ліси загальною площею 10027 га та надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою.
Наступним розпорядженням голови облдержадміністрації від 19.08.2013 року №314 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передано її у постійне користування державному підприємству Ковельське лісове господарство на території Поворської сільської ради Ковельського району.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2013 р. у справі № 5004/417/12 визнано нечинним та скасовано розпорядження Ковельської райдержадміністрації від 31.01.2005 № 41 Про підтвердження права землекористування Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур, визнано нечинним та скасовано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Ковельським спеціалізованим лісогосподарським акціонерним товариством Тур від 22.07.1994 № 001718 серії II-ВЛ.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 р. у справі 876/12350/13 визнано протиправними та скасоване розпорядження обласної державної адміністрації від 31.07.2013 року №283 Про надання лісів у постійне користування та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. Згідно з рішенням спірна земельна ділянка передана у користування державному підприємству Ковельське лісове господарство.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 визнано протиправним та скасоване розпорядження обласної державної адміністрації від 19.08.2013 року №314 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її передачі у постійне користування.
Однак, Державне підприємство Ковельське лісове господарство провело державну реєстрацію земельної ділянки та отримало Витяг з Державного реєстру речових прав на право нерухомого майна від 20.09.2013 за № 21.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. у справі № 803/1675/15 визнано протиправним і скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011,619 га за державним підприємством Ковельське лісове господарство.
Після набрання рішень судів законної сили Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимира-Волинського звернувся з листом від 21.01.2016 року № 91 до обласної державної адміністрації щодо видання розпорядження про надання у постійне користування земельну ділянку військового містечка № 72 площею 10011.619 га, кадастровий номер :05:006:0174 без зміни меж і цільового призначення земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладені обґрунтування та доводи, вважає, що позов не підлягає задоволенню так як є необгрунтованим та безпідставним.
18.11.2016 р. позивачем - Державним підприємством "Ковельське лісове господарство" на адресу суду подано заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить:
1. Визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 02.03.2016 р. № 90 «Про надання земельної ділянки».
2. Визнати недійсним та скасувати право постійного користування земельною ділянкою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Володимир-Волинський шляхом скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28903818 та запису № 55832508 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Обгрунтовуючи заяву зазначає, що відповідно до оскаржуваного розпорядження Волинської ОДА спірну земельну ділянку було надано КЕВ м.Володимир-Волинський для постійного користування без зміни меж та цільового призначення, а саме: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що спричинило ситуацію, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.
Посилаючись на приписи ст.21 Земельного кодексу України, щодо порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, вважає про наявність підстав для визнання недійсним розпорядження голови Волинської ОДА від 02.03.2016 р. № 90 «Про надання земельної ділянки».
Представники відповідача, третіх осіб та прокурор проти прийняття поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог заперечують, посилаючись на порушення вимог ст.22 ГПК України. Вважають, що дана заява фактично є заявою про зміну предмету та підстави позову, тому має бути подана до початку розгляду справи по суті, що недотримано позивачем.
Суд, розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог, приходить до висновку про залишення її без розгляду. При цьому враховано наступне.
Постановою пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема п.п.3.11., 3.12., роз`яснено: «ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:
- подання іншого (ще одного) позову, чи
- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи
- об`єднання позовних вимог, чи
- зміну предмета або підстав позову.
У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.
Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.
Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.
Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).
Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) відкриття судового засідання, роз`яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов`язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з`ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки.
Оскільки судовий розгляд перебуває на стадії розгляду справи по суті, а заява позивача про уточнення позовних вимог, виходячи з її змісту, розцінена судом як заява про зміну предмета та підстави позову, отже, подана з порушенням встановленого процесуального порядку її подання, тому залишається без розгляду і приєднується до матеріалів справи.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КЕВ м.Володимир-Волинський в письмових поясненнях № 1977 від 04.11.2016 р. (вх.. № 01-54/10508 від 21.11.2016 р.) та представник в судовому засіданні повідомляє наступне.
Засіданням виконкому Волинської обласної ради депутатів трудящих було прийнято рішення №12/28 від 11.11.1968 року "Про закріплення в постійне користування земельної ділянки площею 24157,7 га за військовою частиною НОМЕР_2 (правонаступник - в/ч НОМЕР_3 ) на підставі якого виконавчим комітетом Волинської обласної ради депутатів трудящих військовій частині 21825 був виданий Державний акт №ХІІ-1-5 на право постійного користування земельною ділянкою площею 24157,7 га, в складі якої знаходиться і земельна ділянка площею 10011,619 га.
02.03.16 року розпорядженням Голови Волинської ОДА №90 надано у постійне користування земельну ділянку площею 10011,619 га КЕВ м. Вол.-Волинський на підставі якого 24.03.16 року державним реєстратором Ковельського МРУЮ внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно з кадастровим номером :05:006:0174 за КЕВ м. Вол.-Волинський. Відповідно до ст. 125 ЗКУ, право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Крім того, зазначає, що неодноразово в судах загальної юрисдикції за позовами військового прокурора Луцького гарнізону було скасовано і визнано недійсними розпорядження Волинської ОДА, яка своїми розпорядженнями надавала в користування стороннім особам, спочатку СЛАТ «ТУР», а потім ДП «Ковельське лісове господарство» землі, які належать до земель оборони (справа №32/288 від 23.05.03 р., № 5004/417/12 ви 16.01.13 р., №803/1803/13-а від 16.09.13 р.), а також у вищезазначених судових рішеннях встановлено, що земельна ділянка площею 10011,619 га належить до земель оборони і входить в склад авіаційного полігону площею 24151,5 га і цільове призначення її не змінювалось.
28.07.15 року постановою Волинського окружного адміністративного суду по праві № 803/1675/15 було задоволено позовні вимоги військового прокурора до Реєстраційної служби Ковельського МУЮ, було визнано протиправним та скасовано рішення Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 12 червня 2015 року за №295., а також скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011,619 га, кадастровий номер :05:006:0174, реєстраційний номер 21 за державним підприємством «Ковельське лісове господарство».
26.05.2016 року по справі №903/304/16 задоволено позовні вимоги КЕВ м. Вол.-Волинський до ДП «Ковельське лісове господарство» про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки площею 10011,619 га та передачі її належному користувачу. Апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції без змін, а касаційну скаргу повернуто відповідачу. На виконанні у Ковельському міськрайонному відділі перебуває виконавче провадження ЄДРВП 52154272 з примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області №903/304/16-1. Виконавчі дії будуть проводитися 23.11.16 року.
На підтвердження викладених пояснень до матеріалів справи долучає: копію постанови Волинського окружного адміністративного суду по справі №803/1675/15 від 28.07.15 р.; копію Державного акта на право постійного користування; копію відомості з державного реєстру речових прав; копію розпорядження Волинської ОДА №90 від 02.03.16 року; довідку з ЄДРПОУ.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України в поданих на адресу суду письмових запереченнях (вх.. № 01-54/10507/16 від 21.11.2016 р.) та представник в судовому засіданні даний позов вважає безпідставним та не погоджується з ним у повному обсязі заявлених позовних вимог з наступних підстав.
Підставою для прийняття головою Волинської ОДА спірного розпорядження слугувала ст.123 Земельного кодексу України, а також постанова Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. у справі № 803/1675/15, яке вступило в законну силу, та яким визнано протиправним і скасовано запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011, 619 га за ДП «Ковельське лісове господарство».
Таким чином, після набрання чинності рішення у справі № 803/1675/15, Міністерство оборони України поновило своє право на постійне користування земельною ділянкою, надане відомству ще у 01.11.1968 р. виконкомом Волинської обласної ради депутатів трудящих за № 12/28. на підставі Акту на право користування земельною ділянкою загальною площею близько 24000 га, військовій частині А71825, а згодом правонаступнику в/ч НОМЕР_3 .
Відповідно до даного Акту землі, в тому числі, площею 10011, 619 га, які входять в загальну площу 24000 га та вказані в розпорядженні Волинської обласної державної адміністрації № 90 від 02.03.2016 р., належать Державі Україна в особі користувача Міністерства оборони України, а отже, належать до земель оборони за законом. Відмова попереднього землекористувача в/ч НОМЕР_3 від 25.02.2016 р. на користь КЕВ м.Володимир-Волинський не суперечить чинному законодавству України та прийнято за погодженням відповідних органів управління Міністерства оборони України.
З врахуванням зазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в письмових поясненнях № 9-3-0.6-7618/2-16 від 21.11.2016 р. та представник в судовому засіданні щодо обліку в земельно-кадастрових документах земельної ділянки площею 24157,7 га, що використовується авіаційним полігоном «Повурськ» на підставі державного акту на право постійного користування землею від 11.11.1968 року № XII-1-5 та земельної ділянки площею 10011,619 га (кадастровий номер :05:006:0174), що перебуває на балансі КЕВ міста Володимир-Волинський пояснює наступне.
Земельна ділянка площею 24157,7 га, відведена для потреб оборони, як авіаційний полігон, територіально розташована на території Ковельського, Маневицького та Камінь-Каширського районів. Частина полігону, яка розташована на території Ковельського району є сформованою земельною ділянкою площею 10011,619 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі (кадастровий номер :05:006:0174), право власності держави на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в особі Волинської обласної державної адміністрації (реєстраційний номер 21).
Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).
Відповідно до статей 5, 21, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 803/1675/15), листа військової частини А0780 від 25 лютого 2016 року № 350/173/145/31ГІС, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (рішення про скасування іншого речового права від 12 жовтня 2015 року, індексний номер 25212500), розглянувши клопотання квартирно- експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський: Волинською обласною адміністрацією прийнято розпорядження від 02 березня 2016 року № 90 № «Про надання земельної ділянки».
Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Відповідно до пункту 6 статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Ухвалою суду від 10.10.2016 р. відповідно до ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання посадову особу Управління екології та природних ресурсів для дачі пояснень по факту видачі ним ДП Ковельське лісове господарство охоронних зобов`язань №123 та № 145 від 11.07.2014р. під охорону Гідрологічного заказника місцевого значення Озеро поворське та Ландшафтного заказника місцевого значення Стохід.
Начальник відділу Управління екології та природних ресурсів Рудик С.О. в письмових поясненнях № 2295/1.15/2.16 від 21.11.2016 р. повідомив наступне.
Охоронне зобов`язання № 123 від 11.07.2014 р. оформлене відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» щодо утвореного рішенням обласної ради від 29.03.2005 р. № 19/27 гідрологічного заказника місцевого значення «Озеро Поворське» ДП «Ковельське ЛГ» передано під офорону та дотримання встановленого режиму територія гідрологічного заказника загальною площею 24, 6 га у межах його землекористування: Поворське лісництво кв. 28 вид. 40 - 42, кв. 29 вид. 28, 34, 41, кв. 38 вид. 8, 9, 11, кв. 39 вид. 1, 2, 9 - 11.
Охоронне зобов`язання № 145 від 11.07.2014 р. оформлене відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» щодо утвореного рішенням обласної ради від 10.02.1995 р. № 3/5 ландшафтного заказника місцевого значення «Стохід» ДП «Ковельське ЛГ» передано під офорону та дотримання встановленого режиму територія ландшафтного заказника загальною площею 1 572, 0 га у межах його землекористування: Черемошненське лісництво кв. 5, 13, 20, 21, 28; Поворське лісництво: кв. 6, 11, 18, 25, 33, 45, 47.
Відповідно до Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Озеро Поворське» заказник включає озеро Поворське та його прибережну захисну смугу з чорно вільховими та сосновими насадженнями
Відповідно до Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Стохід» заказник включає річку Стохід, заплавні луки, болота, озеро льодовикового походження.
Відповідно до розділу III Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.02.2013 р. № 65, оформлення охоронних зобов`язань здійснюється у місячний строк після затвердження положень про відповідні території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Охоронне зобов`язання підлягає переоформленню у разі зміни землекористувача (землевласника) у межах території чи об`єкта природно-заповідного фонду.
На даний час охорона заказників покладена на ДП «Ковельське лісове господарство» охоронними зобов`язаннями № 123 та № 145 у зв`язку з тим, що ДП «Ковельське лісове господарство» не провело передачу об`єктів природно-заповідного фонду новим землекористувачам.
Дослідивши наявні докази у справі та заслухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.
На підставі рішення виконкому Волинської обласної ради депутатів трудящих №12/28 від 11.11.1968 року «Про закріплення в постійне користування земельної ділянки площею 24157,7 га за військовою частиною 21825» (правонаступник - в/ч НОМЕР_3 ) виконавчим комітетом Волинської обласної ради депутатів трудящих 01.11.1968 р. військовій частині НОМЕР_2 був виданий Державний акт №ХІІ-1-5 на право постійного користування земельною ділянкою площею 24157,7 га.
Зазначена земельна ділянка площею 24157,7 га, відведена для потреб оборони, як авіаційний полігон, територіально розташована на території Ковельського, Маневицького та Камінь-Каширського районів. Частина полігону, яка розташована на території Ковельського району є сформованою земельною ділянкою площею 10011,619 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі (кадастровий номер :05:006:0174), право власності держави на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в особі Волинської обласної державної адміністрації (реєстраційний номер 21).
Відповідно до рішень Волинської обласної ради від 17.03.1994 року №17/23 Про передачу земель військової частини НОМЕР_1 (Ковельський район, с. Поворськ) та від 04.05.1995 року № 4/8 Про передачу земель військової частини НОМЕР_1 Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур передано у постійне користування та видано державний акт на земельну ділянку площею 10027 га.
31.01.2005 р. Ковельською райдержадміністрацією прийнято розпорядження №41 Про підтвердження права землекористування Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур.
Розпорядженням Волинської обласної державної адміністрації від 31.07.2013 року №283 Про надання лісів у постійне користування державному підприємству Ковельське лісове господарство передано ліси загальною площею 10027 га для ведення лісового господарства та надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою.
Розпорядженням голови облдержадміністрації від 19.08.2013 року №314 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передано її у постійне користування державному підприємству Ковельське лісове господарство на території Поворської сільської ради Ковельського району.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2013 р. у справі № 5004/417/12 визнано нечинним та скасовано розпорядження Ковельської райдержадміністрації від 31.01.2005 № 41 Про підтвердження права землекористування Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному товариству Тур, визнано нечинним та скасовано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Ковельським спеціалізованим лісогосподарським акціонерним товариством Тур від 22.07.1994 № 001718 серії II-ВЛ.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 р. у справі 876/12350/13 визнано протиправними та скасовано розпорядження обласної державної адміністрації від 31.07.2013 року №283 Про надання лісів у постійне користування та надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. Згідно з рішенням спірна земельна ділянка передана у користування державному підприємству Ковельське лісове господарство.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 визнано протиправним та скасоване розпорядження обласної державної адміністрації від 19.08.2013 року №314 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її передачі у постійне користування.
Між тим, Державне підприємство Ковельське лісове господарство провело державну реєстрацію земельної ділянки та отримало Витяг з Державного реєстру речових прав на право нерухомого майна від 20.09.2013 за № 21.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 р. у справі № 803/1675/15 визнано протиправним і скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011,619 га за державним підприємством Ковельське лісове господарство.
Після набрання чинності рішення у справі № 803/1675/15 Міністерство оборони України поновило своє право на постійне користування земельною ділянкою, надане йому у 01.11.1968 р. виконкомом Волинської обласної ради депутатів трудящих.
21.01.2016 р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимира-Волинського листом № 91 звернувся до обласної державної адміністрації щодо видання розпорядження про надання у постійне користування земельної ділянки військового містечка № 72 площею 10011.619 га, кадастровий номер :05:006:0174 без зміни меж і цільового призначення земельної ділянки.
Волинською обласною адміністрацією на підставі статей 5, 21, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 803/1675/15, листа військової частини А0780 від 25 лютого 2016 року № 350/173/145/31ГІС, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (рішення про скасування іншого речового права від 12 жовтня 2015 року, індексний номер 25212500) задоволено клопотання Квартирно - експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський та прийнято розпорядження № 90 від 02 березня 2016 року «Про надання земельної ділянки» відповідно до якого надано у постійне користування Квартирно експлуатаційному відділу міста Володимир Волинський земельну ділянку площею 10011,619 га (кадастровий номер :05:006:0174), право власності держави на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в особі Волинської обласної державної адміністрації (реєстраційний номер 21).
Відповідно до ст.20 ГК України, ст.ст.16, 393 ЦК України, ст.152 ЗК України визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника земельної ділянки або землекористувача, належить до способів захисту права власності.
З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.
Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб`єктами підприємницької діяльності.
З системного аналізу статей 13, 14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України вбачається, що рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб`єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об`єкта нерухомості (власності).
Частиною 1 статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.
Так, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин, а відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.
Враховуючи викладене, позов, предметом якого є визнання недійсним розпорядження органу державної влади, яким вирішено питання про передачу в оренду земельних ділянок, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке розпорядження органу державної влади вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків для постійного користувача земельної ділянки, оскільки у нього виникло право володіння земельною ділянкою, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України у справі за № 3-514гс16 від 06.07.2016.
Згідно вимог ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Водночас, згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Як визначено ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Однак, у розумінні вимог ст.ст.34, 36 Господарського процесуального кодексу України позивачем не було доведено про порушення свого права як землекористувача земельної ділянки пл. 10 011, 619 га зі сторони Волинської облдержадміністрації (Відповідача-1 у справі), яка діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Посилання позивачів у справі ДП «Ковельське лісове господарство» та Державного агентства лісових ресурсів України на ту обставину, що оскаржуване розпорядження № 90 від 02.03.2016 р. створює ситуацію, коли ДП «Ковельське лісове господарство» не може забезпечити режим охорони та збереження об`єктів природно-заповідного фонду та проект розпорядження не було погоджено територіально з Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, оскільки спірну земельну ділянку відповідно до відомостей Державного земельного кадастру за цільовим призначенням віднесено до земель лісогосподарського призначення для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, як це випливає із вимог ст.57 Земельного кодексу України та ст.17 Лісового кодексу України як на підставу недійсності оспорюваного розпорядження не взято судом до уваги та враховано наступне:
По-перше, земельна ділянка площею 24157,7 га, відведена для потреб оборони, як авіаційний полігон, територіально розташована на території Ковельського, Маневицького та Камінь-Каширського районів. Частина полігону, яка розташована на території Ковельського району є сформованою земельною ділянкою площею 10011,619 га, зареєстрована в державному земельному кадастрі (кадастровий номер :05:006:0174), право власності держави на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в особі Волинської обласної державної адміністрації (реєстраційний номер 21).
Слід зазначити, що питання землекористування спірною земельною ділянкою неодноразово були предметом розгляду в судах загальної юрисдикції. Як повідомлено третьою особою КЕВ м.Володимир-Волинський у письмових поясненнях № 1977 від 04.11.2016 р. (вх.. від 21.11.2016 р.) та з долучених доказів у справі встановлено, що у справі за позовами військового прокурора Луцького гарнізону було скасовано і визнано недійсними розпорядження Волинської ОДА, яка своїми розпорядженнями надавала в користування стороннім особам, спочатку СЛАТ «ТУР», а потім ДП «Ковельське лісове господарство» землі, які належать до земель оборони (справа №32/288 від 23.05.03 р., № 5004/417/12 ви 16.01.13 р., №803/1803/13-а від 16.09.13 р.), а також у вищезазначених судових рішеннях встановлено, що земельна ділянка площею 10011,619 га належить до земель оборони і входить в склад авіаційного полігону площею 24151,5 га і цільове призначення її не змінювалось.
28.07.15 року постановою Волинського окружного адміністративного суду по праві № 803/1675/15 було задоволено позовні вимоги військового прокурора до Реєстраційної служби Ковельського МУЮ, було визнано протиправним та скасовано рішення Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 12 червня 2015 року за №295., а також скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 10011,619 га, кадастровий номер :05:006:0174, реєстраційний номер 21 за державним підприємством «Ковельське лісове господарство».
26.05.2016 року по справі №903/304/16 задоволено позовні вимоги КЕВ м. Вол.-Волинський до ДП «Ковельське лісове господарство» про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки площею 10011,619 га та передачі її належному користувачу. На підставі постанови апеляційної інстанції дане рішення залишено без змін.
В даний час на виконанні у Ковельському міськрайонному відділі перебуває виконавче провадження ЄДРВП 52154272 з примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області №903/304/16-1. Виконавчі дії заплановані на 23.11.16 року.
Відповідно до пункту 8 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).
Повноваження обласних державних адміністрацій щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені ст.122 ЗК України, а саме: обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Як визначено ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку.
Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Відповідно до пункту 6 статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
По-друге, з письмових пояснень Управління екології та природних ресурсів за № 2295/1.15/2-16 від 21.11.2016 р. (наданих на вимогу суду) судом встановлено, що охоронне зобов`язання № 123 від 11.07.2014 р. оформлене відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» щодо утвореного рішенням обласної ради від 29.03.2005 р. № 19/27 гідрологічного заказника місцевого значення «Озеро Поворське» ДП «Ковельське ЛГ» передано під охорону та дотримання встановленого режиму територія гідрологічного заказника загальною площею 24, 6 га у межах його землекористування:Поворське лісництво кв. 28 вид. 40 - 42, кв. 29 вид. 28, 34, 41, кв. 38 вид. 8, 9, 11, кв. 39 вид. 1, 2, 9 - 11.
Охоронне зобов`язання № 145 від 11.07.2014 р. оформлене відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» щодо утвореного рішенням обласної ради від 10.02.1995 р. № 3/5 ландшафтного заказника місцевого значення «Стохід» ДП «Ковельське ЛГ» передано під офорону та дотримання встановленого режиму територія ландшафтного заказника загальною площею 1 572, 0 га у межах його землекористування: Черемошненське лісництво кв. 5, 13, 20, 21, 28; Поворське лісництво: кв. 6, 11, 18, 25, 33, 45, 47.
Відповідно до Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Озеро Поворське» заказник включає озеро Поворське та його прибережну захисну смугу з чорно вільховими та сосновими насадженнями
Відповідно до Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Стохід» заказник включає річку Стохід, заплавні луки, болота, озеро льодовикового походження.
Відповідно до розділу III Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.02.2013 р. № 65, оформлення охоронних зобов`язань здійснюється у місячний строк після затвердження положень про відповідні території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Охоронне зобов`язання підлягає переоформленню у разі зміни землекористувача (землевласника) у межах території чи об`єкта природно-заповідного фонду.
З письмових пояснень Управління судом встановлено, що на даний час охорона заказників покладена на ДП «Ковельське лісове господарство» охоронними зобов`язаннями № 123 та № 145 у зв`язку з тим, що ДП «Ковельське лісове господарство» не провело передачу об`єктів природно-заповідного фонду новим землекористувачам.
Позивачем-2 ДП «Ковельське лісове господарство» не було подано суду будь-яких доказів неможливості та перешкоджання ним здійснювати охоронні зобов`язання визначених заказників.
По-третє, форма власності спірної земельної ділянки пл..10 011, 619 га не змінена і належить Державі Україна в особі Волинської обласної державної адміністрації. Правокористувачем є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Володимир-Волинський. Факт реєстрації спірної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за станом на 24.03.2016 р. Відмова попереднього землекористувача в/ч НОМЕР_3 від 25.07.2016 р. на користь КЕВ м.Володимир-Волинський не суперечить чинному законодавству України і, як встановлено судом, прийнято за погодженням відповідних органів управління Міністерства оборони України.
Отже, розпорядження Волинської обласної державної адміністрації № 90 від 02.03.2016 р. згідно з яким передано в постійне користування Квартирно-експлуатаційному відділу м.Володимир-Волинський земельну ділянку пл..10 011,619 га (кадастровий номер 0:05:006:0174), є актом ненормативного характеру органу державної влади, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання і з прийняттям якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а відтак його скасування не породжує наслідків для користувачів земельної ділянки, оскільки у такий спосіб виникло право постійного користування земельною ділянкою, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, які можуть бути предметом судового розгляду.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, іх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.20 Господарського кодексу України, ст.ст.92, 122, 123, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр», Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009, ст.ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарсько-процесуальним кодексом України, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

Суддя В.А.Пахолюк