КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа№ 910/30460/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Фурсов В.В. (дов. № 010-01/5352 від 06.08.2013);

від ТОВ "Ексімлізинг": Цибенко В.В. (дов. № 019 від 09.06.2015);

ліквідатор: Леськов П.І. (паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016

у справі № 910/30460/15 (суддя: Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15 відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова Петра Івановича.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у даній справі, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ "Укрексімбанк" та визнати неправомірні дії ліквідатора Леськова П.І. під час проведення ним ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", припинити повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова П.І. та призначити у даній справі нового ліквідатора.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" прийнято до провадження та призначено її розгляд на 09.11.2016.

07.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група морепродуктів" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 у даній справі було продовжено строк розгляду спору у даній справі та відкладено розгляд справи на 23.11.2016.

Представник апелянта та представник ТОВ "Ексімлізинг" в судовому засіданні апеляційної інстанції 23.11.2016 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Ліквідатор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" в порядку, передбаченому ст. 95 Закону.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30460/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Постановою господарського суду м. Києва від 28.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова Петра Івановича.

01.02.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 1 001 354 046 грн. 96 коп.

02.02.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімлізинг" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 249 623 грн. 27 коп.

10.03.2016 до господарського суду м. Києва на затвердження надійшов реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" на загальну суму 1 041 099 502 грн. 70 коп.

18.04.2016 до господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2016 частково задоволено заяву ліквідатора банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" про надання згоди на продаж майна банкрута на аукціоні.

18.07.2016 до господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова П.І. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

09.09.2016 до господарського суду м. Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора банкрута.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова Петра Івановича.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Подана скарга обґрунтована неналежним, на думку кредитора (Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"), виконанням ліквідатором Леськовим П.І. покладених на нього обов'язків, останнім протягом періоду виконання відповідних повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", а саме: останнім не надаються відомості щодо інвентаризації майна банкрута, щодо запланованої кількості лотів, які виставлятимуться на аукціон з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", вживаються заходи щодо реалізації майна боржника, яке перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" без відповідної згоди заставодержателя, а також те, що комітетом кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" не приймалось рішення щодо визначення складу майна банкрута, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі.

З огляду на викладені обставини, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до суду зі скаргою на дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" Леськова П.І., в якій просило суд припинити його повноваження ліквідатора банкрута та призначити нового ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів".

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з прийнятим Загальними зборами учасників боржника рішенням про ліквідацію, на підставі наказу ліквідатора боржника від 07.09.2015 № 8 було створено інвентаризаційну комісію, якою була проведена повна інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, майнових прав та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", за результатами проведення якої складено акти інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами, наявних коштів, що зберігаються в касі Товариства, грошових коштів, які знаходяться на рахунку в банку, основних засобів, інших необоротних матеріальних активів та запасів, нематеріальних активів від 30.11.2015 (т. 1, а.с. 49-148). В матеріалах справи наявні: акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 31.10.2015; акт про результати інвентаризації наявних коштів, що зберігаються в касі Товариства від 31.10.2015; акт інвентаризації грошових коштів, які знаходяться на рахунках в установах банку від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 10 «Основні засоби») від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 11 «Інші необоротні матеріальні активи») від 31.10.2015; акт інвентаризації основних засобів (рах. 12 «Нематеріальні активи») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 20 «Виробничі запаси») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 26 «Готова продукція») від 31.10.2015; акт інвентаризації інших необоротних матеріальних активів та запасів (рах. 281 «Товари на складі») від 31.10.2015. Копії всіх документів з інвентаризації (копії наказу, актів та відомостей) є в матеріалах даної справи № 910/30460/15 про банкрутство (т. 1, а.с. 49-148). На підставі цих документів господарським судом прийнята вищевказана постанова про визнання боржника банкрутом відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Таким чином, доводи скаржника щодо не надання ліквідатором боржника відомостей щодо інвентаризації майнових активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що Закон не зобов'язує ліквідатора проводити повторну інвентаризацію майна після винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, в порядку ст. 95 Закону.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ліквідатор зазначив про те, що з моменту проведення інвентаризації майна банкрута ситуація з активами боржника не змінилася, присутні представники учасників провадження у справі вказаного не спростували.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності тверджень скаржника щодо порушень з боку ліквідатора шляхом вжиття заходів з продажу заставного майна банкрута без згоди заставодержателя, зважаючи на наступне.

Як вже зазначалося вище, ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" на загальну суму 1 041 099 502 грн. 70 коп., до якого включені, у тому числі кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", які забезпечені заставою майна боржника на суму 3 545 822 грн. 58 коп.

Як вбачається з заперечень ліквідатора на подану скаргу, формування складу заставного майна здійснювалось на підставі договорів застави, актів інвентаризації, а також актів перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке є предметом застави, зокрема: згідно з договором застави від 30.07.2010 № 151310Z80, було виявлено рухоме майно - транспортні та основні засоби загальною заставною вартістю 3 285 610,00 грн., що підтверджується складеним представниками Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ліквідатором боржника Актом від 24.02.2016 перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке відповідно до договору застави від 30.07.2010 № 151310Z80 є предметом застави; згідно договору застави від 30.07.2010 № 151310Z79 предметом застави являються товари в обороті, що зберігаються за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 152; Київська обл., Васильківський р-н, с. Саливонки, вул. Незалежності (Леніна), 2. Представником Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та ліквідатором боржника було складено Акт від 24.02.2016 перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке відповідно до договору застави від 30.07.2010 №151310Z79 є предметом застави. Так, згідно цього Акту, під час перевірки було виявлено товари в обороті поточною балансовою вартістю 260212,58 грн.

Постановою Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та завершено господарську діяльність банкрута.

Таким чином, у зв'язку з завершенням господарської діяльності банкрута був припинений оборот товарів, а тому предметом застави стало наявне майно, визначене родовими ознаками (рибна продукція), залишок якої було виявлено в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2016 надано згоду на продаж на аукціоні майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", що є предметом застави згідно договорів застави від 30.07.2010 № 151310Z80 (із змінами та доповненнями) та від 30.07.2010 № 151310Z79 (із змінами та доповненнями), укладених між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Морепродуктів", а також предметом податкової застави згідно з Актом опису майна від 20.10.2015 № 21.

Судова колегія звертає увагу апелянта на той факт, що судом була надана принципова згода на продаж заставного майна, що не заперечував присутній в судовому засіданні апеляційної скарги представник апелянта, та що відповідає вимогам ч. 4 ст. 42 Закону.

Вищевказане судове рішення від 30.05.2016 у даній справі не оскаржувалось, у тому числі апелянтом, набрало законної сили.

Судова колегія звертає увагу на те, що враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство за скороченою процедурою передбаченою ст. 95 Закону, створення комітету кредиторів не є обов'язковим.

Аналогічного висновку приходить Вищий господарський суд України у своїй постанові від 16.06.2015 у справі № 911/2834/14.

Ліквідатор не був зобов'язаний ініціювати скликання зборів кредиторів для формування комітету кредиторів. Натомість, ліквідатор був зобов'язаний виконувати свої повноваження, визначені ч. 2 ст. 41 Закону, щодо продажу майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів і постанову господарського суду м. Києва від 28.12.2015, якою ТОВ «Міжнародна група морепродуктів» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру і на ліквідатора покладені обов'язки по здійсненню ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора банкрута, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що викладені у скарзі обставини неналежного виконання Леськовим П.І. покладених на нього обов'язків ліквідатора банкрута спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, зазначивши, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення поданої скарги.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/30460/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/30460/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 28.11.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко