РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016Справа № 910/17921/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський завод по виробництву будівельних матеріалів" (далі - Товариство) до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Атлант-152" (далі - Об'єднання) про визнання недійсним рішення загальних зборів,

за участі представників:

позивача: Степанчук О.М. за довіреністю від 26 лютого 2016 року № б/н,

відповідача: Блащука В.Ю. за довіреністю від 20 жовтня 2016 року № б/н; Снісаренко Л.А. за довіреністю від 20 жовтня 2016 року № б/н,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2016 року Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 27 січня 2016 року по 11 лютого 2016 року були проведені загальні збори Об'єднання, учасником якого є позивач. Оскільки до пункту 10 порядку денного вказаних зборів були віднесені питання, які, на думку Товариства, не мали чіткого формулювання, а також за результатами голосування по пункту 8 порядку затверджено різні розміри внесків на послуги з утримання будинку для власників квартир та власників нежитлових приміщень, позивач, посилаючись на статтю 10 Закону України «Про особливості здійснення управління в багатоквартирному будинку» та статтю 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон), просив суд визнати протиправними та скасувати вказані пункти протоколу загальних зборів Об'єднання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 жовтня 2016 року порушено провадження у справі № 910/17921/16. Розгляд даної справи призначено судом на 27 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 27 жовтня 2016 року оголошено перерву до 17 листопада 2016 року.

Ухвалою суду від 17 листопада 2016 року продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 1 грудня 2016 року.

Під час даного судового засідання представник Товариства просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позові.

Представник Об'єднання проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладені у відзиві на позов обставини, а також просив задовольнити клопотання про припинення провадження у справі від 27 жовтня 2016 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що чинним законодавством, на думку відповідача, не передбачено розгляд даної категорії спорів у порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судом" від 24 жовтня 2011 року № 10.

Згідно з приписами статті 4 Закону об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, та може бути позивачем та відповідачем у суді.

Оскільки положення чинного законодавства не містять спеціальної норми щодо визначення юрисдикції розгляду спорів за участю об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, суд, виходячи з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання Об'єднання про припинення провадження у даній справі.

Також, представник Товариства підтримав подане 27 жовтня 2016 року клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - товариство з обмеженою відповідальністю «Вітрікс Комфорт ЛТД», яке є балансоутримувачем паркінгу в будинку.

Згідно статті 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Оскільки рішення з даного господарського спору не може вплинути на права чи обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю «Вітрікс Комфорт ЛТД», правові підстави для залучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вищезазначеного товариства, відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні даного клопотання слід відмовити. У той же час дана юридична особа не позбавлена можливості звернутися з окремим позовом у разі наявності порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих сторонами документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представників Товариства та Об'єднання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство є членом Об'єднання та власником груп нежитлових приміщень у вищезазначеному будинку, в літері А, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про право власності, та його було повідомлено про проведення загальних зборів Об'єднання шляхом направлення 14 січня 2016 року рекомендованих листів № 553 та № 561.

З 27 січня 2016 року по 11 лютого 2016 року відбулись загальні збори Об'єднання, оформлені протоколом № 1, в яких взяли участь співвласники-власники житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: місто Київ, Харківське шосе, будинок 152.

У голосуванні на вказаних загальних зборах 27 січня 2016 року взяли участь особисто та/або через своїх представників співвласники в кількості 139 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 9 136,6 м2; у письмовому опитуванні - 86 осіб із загальною площею в багатоквартирному будинку 4 813,08 м2. Тобто, разом у голосуванні взяли участь співвласники в кількості 225 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 86,81 % (13 949,68 м2).

До порядку денного загальних зборів було віднесено 10 питань, зокрема, про затвердження розміру внесків на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій (пункт 8) та «Інше» (пункт 10).

З другого питання порядку денного загальними зборами прийнято рішення, яким затверджено статут Об'єднання в новій редакції, відповідно до якого метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Згідно з пунктами 2, 3 розділу 3 вказаного статуту вищим органом управління Об'єднання є загальні збори, які вповноважені приймати рішення з усіх питань його діяльності, зокрема, до виключної компетенції яких належить визначення переліку та розмірів внесків і платежів, а також порядок їх сплати співвласниками.

Пунктом 5 зазначеного вище розділу статуту встановлено, що правління (ініціативна група) Об'єднання не менше ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів має вручити кожному співвласнику під розписку або направити рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку, письмове повідомлення про проведення загальних зборів, в якому зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час їх проведення, проект порядку денного.

Згідно з пунктом 8 даного розділу статуту рішення на загальних зборах приймаються шляхом поіменного голосування. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, про форму, порядок управління та користування спільним майном тощо, вважаються прийнятими, якщо за відповідне рішення проголосували співвласники (їх представники), які разом мають не менш як дві третини від загальної кількості голосів співвласників.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього статуту, є обов'язковим для всіх співвласників (пункт 11 вказаного розділу статуту).

З питання 8 порядку денного більшістю голосів («за» проголосували 206 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становила 70,36 % (11 306,08 м2) прийнято рішення про затвердження внесків на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а саме: для власників квартир - 3,88 грн. за м2, для власників нежитлових приміщень - 5,88 грн. за м2 та паркінгу. Вказане рішення було прийнято з урахуванням голосів, поданих на зборах співвласників, і голосів співвласників, отриманих під час проведення письмового опитування.

З питань, викладених у пункті 10 порядку денного, відповідні рішення також були прийняті більшістю голосів, з урахуванням результатів письмового опитування, а саме: «за» проголосувало 218 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становила 73,44 % (11 800,68 м2).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Товариство звернулось з цим позовом до суду, в якому просило визнати протиправними та скасувати пункти 8 та 10 протоколу загальних зборів Об'єднання, з огляду на неоднаковість затверджених ними розмірів внесків на послуги з утримання будинку для власників житлових та нежитлових приміщень та порушення процедури проведення загальних зборів, оскільки до пункту 10 порядку денного були віднесені питання різноманітного характеру під загальною назвою «Інше», що унеможливлювало надати на них відповіді «за» чи «проти».

В обґрунтування заперечень на даний позов Об'єднання послалося на те, що законом не передбачено обмеження щодо встановлення розміру внесків співвласників квартир та нежитлових приміщень на утримання будинку, а віднесені до пункту 10 порядку денного питання чітко сформульовані й прийняті більшістю голосів співвласників будинку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом статті 10 Закону вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.

Оскаржуючи пункт 8 протоколу, Товариство, зокрема, послалося на те, що затверджені вказаним рішенням неоднакові розміри внесків на утримання будинку для власників житлових та нежитлових приміщень суперечать положенням статті 20 Закону.

Частини 1 та 2 статті 20 Закону передбачають, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Водночас, дана норма не встановлює обмеження щодо визначення окремого розміру внесків на утримання будинку як для власників квартир, так і для власників нежитлових приміщень.

Частиною 14 статті 10 Закону встановлено, що рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до статті 10 Закону статутом Об'єднання встановлено, що вирішення питань відносно визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників віднесено до виключної компетенції загальних зборів, рішення з яких вважаються прийнятими, якщо "за" проголосували не менше ніж дві третини від загальної кількості голосів співвласників.

Як вбачається з оспорюваного протоколу, відповідний розмір внесків на послуги з утримання будинку був затверджений рішенням загальних зборів за яке проголосували співвласники, які загалом володіли 70,36 % площі квартир та/або нежитлових приміщень цього багатоквартирного будинку.

Відтак, судом встановлено, що по даному питанню проголосувало не менш як дві третини від загальної кількості усіх співвласників будинку, а тому таке рішення, відповідно до вищенаведених приписів статті 10 Закону, вважається прийнятим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Також Товариство в обґрунтування підстав недійсності рішення загальних зборів послалося, зокрема, на те, що до порядку денного в пункт 10 під назвою «Інше» було внесено питання, які не пов'язані між собою та унеможливлювали надання на них відповідей «за» чи «проти», що суперечить пункту 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення управління в багатоквартирному будинку».

Відповідно до вищевказаної норми чинного законодавства письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, в якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень.

Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім'я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування.

Із спірного протоколу вбачається, що до пункту 10 були внесені наступні питання: 1) внесення змін до складу Правління та Ревізійної комісії ОСББ "Атлант-152", 2) залишок коштів у ТОВ "Євро-Реконструкція" від власників, які продали квартири та з'їхали, 3) подальші дії щодо вирішення питань у судовому порядку по паркінгу, 4) подача позову до суду по технічним приміщенням щодо скасування права власності, 5) подача позову до суду по договору стосовно утримання, експлуатації, ремонту внутрішньобудинкових та зовнішніх мереж, використання приміщення в підвалі ж/б для розміщення обладнання водяного пожежогасіння автопаркінгу ТОВ "Вітрікс-Комфорт ЛТД", 6) заключення договорів на співпрацю з ПАТ АК "Київводоканал" та ТОВ "Євро-Реконструкції" з ОСББ "Атлант-152", 7) дозвіл на встановлення реклами продуктового магазину на першому поверсі на арках, освітлення реклами, 8) утеплення фасаду власниками квартир.

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником Товариства під час судових засідань, останнє з переліком вищенаведених питань було ознайомлено, проте участь у голосуванні не прийняло.

Одночасно, судом встановлено, що відповідні рішення по спірним питанням також були прийняті не менше як двома третинами від загальної кількості усіх співвласників будинку, тобто кваліфікованою більшістю (73,44 %).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем належним чином не обґрунтовано невідповідність питань, включених до пункту 10 порядку денного, приписам вищевказаного пункту 8 статті 10 Закону, на підставі якої останній просив визнати дане рішення загальних зборів недійсними.

Оскільки загальні збори були правомочними, викладені в протоколі рішення загальних зборів прийняті у відповідності до норм чинного законодавства та положень статуту Об'єднання, підстави для визнання протиправними та скасування вказаних пунктів протоколу відсутні, у зв'язку з чим вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що в позові відмовлено, понесені у справі судові витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 6 грудня 2016 року

Суддя Є.В. Павленко