ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Справа № 904/2108/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дмитренко Г.К., Сизько І.А.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 47 від 18.04.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник, довіреність № б/н від 25.04.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_3, представник, довіреність №22 від19.04.2016 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_4, представник, довіреність №14/49 від 18.10.2016 р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "ПРОМСНАБ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року у справі №904/2108/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області

до відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "ПРОМСНАБ"

відповідача-2: Державне геофізичне підприємство "УКРГЕОФІЗИКА"

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 248 730,71 грн., пені у розмірі 58 582,80грн., розірвання договору оренди та виселення з орендованого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з позовною заявою, якою просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" заборгованість з орендної плати у розмірі 248 730 грн. 71 коп., пеню у розмірі 58 582 грн. 80 коп., а також просить розірвати договір оренди від 15.09.2011р. №12/02-4569-ОД, укладений між Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб", та виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" з орендованих нежитлових приміщень одноповерхневих будівель (реєстрові номера: 01432761.46.УМУПШЕ017, 01432761.46.УМУПШЕ020, 01432761.46. УМУПШЕ021, 01432761.46.УМУПШЕ023, 01432761.46. УМУПШЕ027) площею 602,2 кв.м., розміщених за адресою: м. Павлоград, вул. Повстання, 1А, що перебувають на балансі Дніпропетровської геофізичної експедиції "Дніпрогеофізика" державного геофізичного підприємства "Укргеофізика".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року у якості відповідача-2 залучено Державне геофізичне підприємство "УКРГЕОФІЗИКА".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року (головуючий суддя Манько Г.В.) позов задоволено повістю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" до Державного бюджету України на користь Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області заборгованість з орендної плати у розмірі 248 730 грн. 71 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" до Державного бюджету України на користь Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області пеню в розмірі 58 582 грн. 80 коп.

Розірвано договір оренди від 15.09.2011 року №12/02-45690-ОД, укладений між Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Дніпропетровській області та товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб".

Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" з орендованих нежитлових приміщень одноповерхневих будівель (реєстрові номера: 01432761.46.УМУПШЕ017, 01432761.46.УМУПШЕ020, 01432761.46. УМУПШЕ021, 01432761.46.УМУПШЕ023, 01432761.46. УМУПШЕ027) площею 602,2 кв.м., розміщених за адресою: м. Павлоград, вул. Повстання, 1А, що перебувають на балансі Дніпропетровської геофізичної експедиції "Дніпрогеофізика" державного геофізичного підприємства "Укргеофізика".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська судовий збір у сумі 7365 грн. 70 коп.

Рішення мотивовано тим, що відповідач-1 умови укладеного договору в частині своєчасного здійснення плати за оренду приміщення у спірному періоді не здійснював.

Не погодившись з зазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "ПРОМСНАБ" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

При цьому скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом неповно було зясовано обставини, що мають значення для справи.

А саме, згідно п.5.11 чинного Договору була укладена Додаткова угода між Балансоутримувачем та Орендарем на відшкодування витрат Балансоутримувачем Орендарю на утримання майна та надання комунальних послуг згідно з обсягом займаної території орендного майна: Балансоутримувач займає площу 40%, Орендар 60%. У зв'язку з чим, скаржник орендну плату, що мав сплачувати Орендодавцю, сплачував не на рахунок казначейства, а на рахунок Балансоутримувача, який частину отриманих коштів мав право залишати собі у якості 30% належної йому орендної плати, а іншу частину зобовязаний був сплачувати Орендодавцю.

Так, за період з 15.09.2011 року по 13.09.2014 року Орендарем Балансоутримувачу були сплачені кошти згідно п. 5.11 Договору про пропорційний розділ витрачених коштів на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг на загальну суму 478 680,00 грн. В той же час, Балансоутримувачем не були виконані належним чином зобовязання за Договором по сплаті коштів на рахунок Орендодавця. За розрахунком скаржника заборгованість Балансоутримувача перед Орендодавцем станом на 26.12.2014 року складає 110 649,02 грн.

Крім того, до 24.12.2014 року через державну виконавчу службу на користь Орендодавця з рахунку Орендаря були списані грошові кошти в сумі 41 847,49 грн.

Також, з 15 березня 2014 року Орендодавець, порушуючи вимого п.п.2,3 ст. 188 ГК України та умови п.10.10 та Договору в односторонньому порядку збільшив щомісячну суму орендної плати з 6 908,60 грн. до 7 784,62 грн. на 15 вересня 2014 року та до 12 449,10 грн. станом на 15 квітня 2016 року.

Державне геофізичне підприємство "УКРГЕОФІЗИКА" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає про відсутність заборгованості Відповідача-2 перед Позивачем, що свідчить про належне виконання останнім умов договору.

В судовому засіданні 01.12.2016 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 104 ГПК України серед підстав для скасування або зміни рішення місцевого суду є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

15.09.2011року між Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Дніпропетровській області (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №12/02-4569-ОД, що належить до державної власності, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлові приміщення одноповерхових будівель (реєстрові номера: 01432761.46.УМУПШЕ017, 01432761.46.УМУПШЕ020, 01432761.46. УМУПШЕ021, 01432761.46.УМУПШЕ023, 01432761.46. УМУПШЕ027)(далі майно) площею 602, 2 кв. кв.м., розміщені за адресою: м. Павлоград, вул. Повстання, 1А, що перебувають на балансі Дніпропетровської геофічної експедиції "Дніпрогеофізика" Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" далі- Балансоутримувач, вартість яких визначена згідно зі звітом про оцінкуна 29 березня 2011 і становить за незалежною оцінкою 618 191, 77 грн. (а.с. 17-27).

Відповідно до п. 3.1, 3.6 Договору, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - серпень 2011р. 9674,11 грн. Орендна плата за базовий місяць на індекси інфляції за вересень. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 70 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства у розмірі 6771 грн. 88 коп.; -30% - балансоутримувачу у розмірі 2902,23 грн.

В п.5.4. Договору зазначено - щомісячно не пізніше 25 числа звітувати ОРЕНДОДАВЦЮ та балансоутримувачу про внесення орендної плати, скоригованої на індекс інфляції, до державного бюджету та на розрахунковий рахунок балансоутримувача з одночасним наданням копій платіжних доручень з відміткою обслуговуючого банку.

Пунктом 8.3. Договору оренди №12/02-4569-ОД передбачено право орендодавця виступати з ініціативою про внесеним змін до договору оренди або його розірвання у випадках погіршення стану орендованого майна, неналежного та не за призначенням його використання, невиконання орендарем умов цього договору.

Цей Договір укладено строком на 2 роки 365 дні, що діє з 15.09.2011 року по 13.09.2014 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, Договору договір за заявою Орендаря може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у Договорі (п. 10.1).

Відповідно до акту приймання передачі від 15.09.2011 року позивач передав Відповідачу-1, а Відповідач-1 прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення одноповерхових будівель площею 602, 2 кв. кв.м., розміщені за адресою: м. Павлоград, вул. Повстання, 1А (а.с. 21).

Порушення Відповідачем-1 договірних зобов'язань щодо внесення орендної плати стало підставою для звернення Позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди обєктів нерухомості та виселення відповідача.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно з п. 1 ст. 287 ГК України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приймаючи до уваги, що укладений сторонами договір за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди, а майно, яке є предметом договору, належить до державної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору оренди, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 14.03.1995р. № 98/95-ВР (зі змінами та доповненнями) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено порядок укладення договору оренди, який ґрунтується на загальних принципах свободи договору, зокрема щодо укладення договору та вибору контрагента.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 764 Цивільного кодексу України, а також пункту 10.1. Договору, договір оренди може бути продовжений на такий самий строк, на який він укладався, у разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення договору протягом одного місяця після його закінчення.

Оскільки до матеріалів справи сторонами не надано заяв про припинення договору протягом одного місяця після його закінчення, колегія суддів вважає даний Договір продовженим з 14.09.2014 року на тих самих умовах, які передбачені у Договорі.

Згідно з пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Обов'язок Орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі встановлений також ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та передбачений сторонами в п. 5.3. укладеного Договору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2013 року з Відповідача-1 на користь Позивача стягнуто заборгованість з орендної плати за період дії договору станом на 21.02.2013 року у розмірі 23 022,87 грн. та заборгованість зі сплати завдатку у розмірі 20 315,63 грн.

Оскільки приміщення не було повернуте, Позивач нарахував Відповідачу-1 заборгованість з орендної плати за період з 22.02.2013 року по 15.12.2015 р. в розмірі 248 730,71 грн.

Відповідно до умов договору за період з 22.02.2013 року по 15.12.2015 року Відповідач-1 повинен був сплатити на користь Позивача 295 271,76 грн. орендної плати, а фактично сплатив 46 541,05 грн. Таким чином заборгованість з орендної плати станом на 15.12.2015 року складає 248 730,71 грн.

У звязку з відсутністю доказів повної оплати орендної плати, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "ПРОМСНАБ" заборгованості з орендної плати за період з 22.02.2013 року по 15.12.2015 р. в розмірі 248 730,71 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підставно задоволені господарським судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що до 24.12.2014 року через державну виконавчу службу на користь Орендодавця з рахунку Орендаря були списані грошові кошти в сумі 41 847,49 грн., чого не врахував господарський суд, є безпідставними, оскільки ці списання відбулися в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі вищезазначеного рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.04.2013 року у справі 904/2808/13 за зобовязаннями, що мали місця до 22.02.2013 року.

Посилання Скаржника на Договір № 150911 від 15.09.2011 року про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю, у тому числі компенсацію податку на землю, який укладено між Скаржником та Відповідачем-2, відповідно до якого ним перераховано на рахунок Відповідача-2 478 680,00 грн., частину з яких Відповідач-2 мав перерахувати на рахунок Позивача, однак перерахував не у повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 110 649,02 грн., є безпідставними, оскільки предметом позову у даній справі є заборгованість саме Відповідача-1 перед Позивачем, що виникла на підставі саме Договору оренди нерухомого майна №12/02-4569-ОД від 15.09.2011 року, а не стан взаєморозрахунків між Орендарем (Відповідачем-1) та Балансоутримувачем (Відповідачем-2) за Договором № 150911.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Згідно п.3.8 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношення відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.8. Договору позивачем за прострочення виконання договірних зобовязань щодо сплати орендної плати Відповідачу-1 нарахована за період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року у розмірі 58 582,80 грн.

Колегія суддів не погоджується з розрахунком позивача та рішенням господарського суду в частині стягнення пені у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до умов договору та ч. 5 ст.762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, у звязку з чим позивач повинен був нарахувати пеню на заборгованість по кожному місяцю окремо, з урахуванням періоду стягнення, передбаченого ч. 6 ст. 232 ГК України.

В той же час, позивачем в порушення вимог ч. 6 ст. 232 ГК України пеня нарахована не на заборгованість по кожному місяцю окремо, а на загальну сумарну заборгованість, що накопилася ще з 22.02.2013 року.

За розрахунком колегії суддів, з урахуванням періоду часу (з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року), за який позивач просив стягнути пеню, розрахунок пені має бути наступним.

Дата оплати Розмір місячної орендної плати (70% до державного бюджету), грн.Максимальний період стягнення відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК УкраїниПеріод стягнення (з урахуванням періоду, зазначеного у позовній заяві: з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року)Пеня, грн.
15.01.2015 8 686,64з 16.01.2015 по 15.07.2015з 16.06.2015 по 15.07.2015428,38
15.02.20158 955,93з 16.02.2015 по 15.08.2015з 16.06.2015 по 15.08.2015898,05
15.03.20159 430,59з 16.03.2015 по 15.09.2015з 16.06.2015 по 15.09.20151 396,76
15.04.201510 449,10з 16.04.2015 по 15.10.2015з 16.06.2015 по 15.10.20151 951,26
15.05.201511 911,97з 16.05.2015 по 15.11.2015з 16.06.2015 по 15.11.20152 669,59
15.06.201512 174,04з 16.06.2015 по 15.12.2015з 16.06.2015 по 15.12.20153 168,59
15.07.201512 222,74з 16.07.2015 по 15.12.2015з 16.07.2015 по 15.12.20152 578,50
15.08.201512 100,51з 16.08.2015 по 15.12.2015з 16.08.2015 по 15.12.20151 936,08
15.09.201512 003,71з 16.09.2015 по 15.12.2015з 16.09.2015 по 15.12.20151 346,39
15.10.201512 279,79з 16.10.2015 по 15.12.2015з 16.10.2015 по 15.12.2015902,99
15.11.201512 120,16з 16.11.2015 по 15.12.2015з 16.11.2015 по 15.12.2015838,32
Всього з16.06.2015 по 15.12.201517 714,91

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), положення частини п'ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування пені прийшла до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, та з Відповідача-1 на корить Позивача необхідно стягнути 17 714,91 гривень пені за період з 16.06.2015 року по 15.12.2015 року, оскільки прострочення оплати орендної плати з боку Відповідача-1 мало місце.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Відповідача-1 підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року в частині стягнення пені та судового збору необхідно змінити.

Як встановлює ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільного кодексу України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Вказані норми узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України, яка визначає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" з доповненнями доведені до відома правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами перегляду судових рішень господарських судів у порядку, передбаченому розділом XII 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких визначена статтею 782 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Якщо орендоване майно є державним, то на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

У п.п. 8.3, 10.9 Договору сторони узгодили право Орендодавця на дострокове розірвання договору за згодою сторін, а також за вимогою однієї з них за рішенням суду у випадку невиконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором та інших підстав, передбачених законодавством України.

Вищий господарський суд України в п. 5.1. Постанови Пленуму від 29.05.2013р. №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до матеріалів справи останнє надходження коштів на рахунок позивача за оренду нерухомого майна мало місце 26.12.2014 року, що підтвердив скаржник у апеляційній скарзі та у судовому засіданні. Отже, Відповідачем-1 протягом майже року (з 27.12.2014 року по 15.12.2015 року) не здійснювалося жодних платежів з оплати орендної плати.

Таким чином, колегія апеляційного господарського суду встановила і це підтверджується наявними в матеріалах судової справи доказами, що Відповідач-1 систематично з січня 2015 року по грудень 2015 року не сплачував орендну плату за користування нерухомими майном, що є істотним порушенням договору. Внаслідок таких порушень договірних зобовязань зі сторони Відповідача-1 Позивачем не досягнуто цілей договору, зокрема отримання доходу в бюджет.

Оскільки внаслідок систематичних порушень договірних зобовязань зі сторони Відповідача-1 Позивачем не досягнуто цілей договору, зокрема отримання доходу в бюджет, колегія суддів прийшла до висновку про наявність законних підстав для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі, зокрема, розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України також визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 10.11 Договору у разі припинення або розірвання договору Орендар зобовязаний негайно повернути Балансоутримувачу майно у стані, в якому воно одержано, з урахуванням нормального зносу.

За встановлених обставин колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про виселення Відповідача-1 з орендованих нежитлових приміщень.

Колегія суддів констатує, що позовні вимоги Позивача стосувалися лише Відповідача-1. До Відповідача-2 Позивач з позовом не звертався та будь-яких вимог не висував, у звязку з чим господарський суд підставно у резолютивній частині рішення не зазначив про задоволення чи про відмову у задоволенні позовних вимог щодо Відповідача-2 за відсутністю таких.

Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, то судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України необхідно розподілити між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у наступній пропорції: 13,30 % - з Позивача за вимогами майнового характеру, 0 % - з Позивача за вимогами немайнового характеру; 86,70 % - з Відповідача за вимогами майнового характеру, 100 % з Відповідача за вимогами немайнового характеру.

У звязку з чим, з урахуванням того, що Позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до прийняття рішення у справі, з Відповідача в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська необхідно стягнути 6 752,60 грн. судового збору за подачу позовної заяви (3 996,60 грн. 86,7 % судового збору за вимогами майнового характеру + 2 756 грн. судового збору за двома вимогами немайнового характеру), а з Позивача в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська необхідно стягнути 613,09 грн. судового збору за подачу позовної заяви (13,3 % судового збору за вимогами майнового характеру).

Крім того, з Позивача на користь Відповідача необхідно стягнути 674,40 гривень судового збору за подачу апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "ПРОМСНАБ" - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року у справі № 904/2108/16 в частині стягнення пені та судового збору змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" (51400, м. Павлоград, вул. Радянська, 52/11, ідентифікаційний код 21891718) до Державного бюджету України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 13467337) пеню в розмірі 17 714,91 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" (51400, м. Павлоград, вул. Радянська, 52/11, ідентифікаційний код 21891718) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 6 752,60 грн.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 13467337) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 613,09 грн..

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області 12.07.2016 року у справі № 904/2108/16 залишити без змін.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 13467337) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільна фірма "Промснаб" (51400, м. Павлоград, вул. Радянська, 52/11, ідентифікаційний код 21891718) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 674,40 гривень.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 06.12.2016 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя І.А. Сизько