ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року Справа № 904/1765/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

судді: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від відповідача: Горобець Ю.В. , довіреність б/н від 25.04.2016 р.;

представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", м. Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", м. Дніпро

про стягнення 58 918,56грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року (суддя Мілєва І.В.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", м. Дніпро на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ 49 142, 83 грн., з яких: 44 922, 00 грн. - основний борг, 671,99грн. - 3% річних, 3548,84грн. - інфляційні втрати. В решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", м. Дніпро на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 149, 39 грн.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №15/09 про надання транспортних послуг від 15 вересня 2014 року в частині виконання зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг.

Інфляційні втрати в розмірі 3 548, 84 грн. та 3% річних в розмірі 671, 99 грн. стягнені на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд відмовив у стягненні пені в сумі 7 420, 00 грн., пославшись на те, що пеня розрахована позивачем поза межами граничного строку нарахування пені, що є порушенням ст.ст.253, 254 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права, неповним з'ясуванням судом обставин справи.

Апелянт посилається на те, що господарський суд не надав правової оцінки тому факту, що акти прийому виконаних робіт містять підпис невідомої особи, акти №№1, 13, 14 не містять підпису відповідача взагалі. Під час судового засідання, зазначає відповідач, було встановлено, що акти виконаних робіт були підписані з боку відповідача ОСОБА_3, який працював на підприємстві, однак не мав повноважень на підписання актів виконаних робіт.

Відповідач стверджує, що господарський суд не надав значення доводам відповідача щодо того, що на актах прийому -передачі виконаних робіт стоїть додаткова печатка підприємства "Для документів", яка ставиться згідно наказу №3 від 02 жовтня 2014 року лише на копіях документів.

Визначаючи виконання робіт позивачем по актам №1 від 15 вересня 2014 року, №2 від 16 вересня 2014 року, №4 від 16 жовтня 2014 року, №5 від 23 жовтня 2014 року, №9 від 23 листопада 2014 року, №10 від 30 листопада 2014 року відповідач зазначає, що оплатив повністю надані йому послуги, при цьому переплата навіть складає 16 006, 00 грн.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог, у позові відмовити повністю.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду Дніпропетровської області законним, вважає, що надання транспортних послуг підтверджується актами прийому -передачі виконаних робіт, рахунками -фактурами, поясненнями колишнього працівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Сторони не виконали вимоги апеляційного господарського суду згідно ухвали від 08 вересня 2016 року щодо звірки розрахунків, для чого відповідач повинен був з'явитися до позивача. Відповідач надав проект акту звірки взаєморозрахунків, не підписаний позивачем (а.с.270, т.1), відповідно позивач надав свій проект акту звірки, не підписаний відповідачем (а.с.246, т.1).

Ухвалою від 04 жовтня 2016 року апеляційний господарський суд зобов'язав відповідача надати видаткові накладні згідно яких здійснювалась доставка вантажу в торгівельні мережи згідно спірних заявок. Вказані документи відповідачем не були надані.

В поясненнях від 03 листопада 2016 року позивач вказав, що надання послуг підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому -передачі виконаних робіт (наданих послуг), обов'язок оформлення товарно-транспортних накладних покладається на відповідача, як замовника. При цьому позивач надав копії транспортних накладних від 08 листопада 2014 року, 28 січня 2015 року, 17 січня 2015 року. Дослідивши вказані накладні апеляційний господарський суд вважає, що вони не є належним доказом в підтвердження здійснення перевезень за спірними замовленнями, а тому вважає, що вони не стосуються даного предмету позову.

21 червня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16.

Ухвалою суду від 24 червня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Чимбар Л.О. (доповідач), судді Антонік С.Г., Сизько І.А., вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 11 липня 2016 року на 11:30 год.

11 липня 2016 року розгляд справи відкладено до 20 липня 2016 року на 12:30 год.

У зв'язку з перебуванням судді - доповідача Чимбар Л.О. на лікарняному, відповідно до п.2.4.6, п.2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів №1 від 08.02.16р., розгляд справи № 904/1765/16, призначений на 20 липня 2016 року не відбувся, про що було створено відповідну інформаційну довідку від 19 липня 2016 року, яку розміщено на офіційному сайті Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 15 серпня 2016 року №990/16, у зв'язку із перебуванням судді -доповідача Чимбар Л.О. у відпустці, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Антонік С.Г., Сизько І.А.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 16 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 16 серпня 2016 року №994/16, у зв'язку із перебуванням судді Антоніка С.Г. у відпустці відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Сизько І.А.

Ухвалою суду від 18 серпня 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів, її розгляд призначено на 08 вересня 2016 року на 12:20 год.

Розпорядженням керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. від 07 вересня 2016 року № 1207/16, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Сизько І.А. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/1765/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07 вересня 2016 року визначено для розгляду справи №904/1765/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Розгляд справи відкладався з 08 вересня 2016 року до 04 жовтня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. від 03 жовтня 2016 року № 1380/16, у зв'язку з хворобою судді Виноградник О.М. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/1765/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03 жовтня 2016 року визначено для розгляду справи №904/1765/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

04 жовтня 2016 року розгляд справи відкладався до 03 листопада 2016 року.

В судовому засіданні 03 листопада 2016 року оголошено перерву до 24 листопада 2016 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 23 листопада 2016 року №1619/16, у зв'язку з перебуванням у відрядженні судді Чимбар Л.О. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/1765/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23 листопада 2016 року визначено для розгляду справи №904/1765/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

В судове засідання 24 листопада 2016 року представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та позивача (в судових засіданнях 08 вересня 2016 року, 04 жовтня 2016 року та 03 листопада 2016 року), апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 15 вересня 2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" було укладено договір про надання транспортних послуг № 15/09 (далі - договір).

В порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується надати замовникові транспортні послуги, пов'язані з обслуговуванням вантажів замовника, а замовник зобов'язується надавати замовлення на виконання послуг, відповідно до умов дійсного договору, приймати та своєчасно сплачувати надані послуги (п. 1.1. договору).

На підтвердження надання виконавцем послуг за цим договором, складаються відповідні акти виконаних робіт (п. 1.2. договору).

Підставою для надання транспортних послуг є замовлення, надане замовником по телефону або факсу, та узгоджене сторонами по вартості його виконання. Узгоджена вартість виконання транспортних послуг відображується в рахунках фактурах та актах виконаних робіт по кожному випадку окремо (п. 2.1. договору).

Для отримання передбачених дійсним договором послуг замовник зобов'язаний: забезпечити завантаження/розвантаження транспортного засобу та оформлення необхідних документів протягом 1,5 години з моменту його подачі під завантаження/розвантаження; своєчасно оплачувати послуги виконавця (п. п. 3.1.5., 3.1.6. договору).

Виконавець зобов'язаний: у відповідності до наданого замовником замовлення забезпечити доставку вантажу згідно з розкладом; забезпечити збереження вантажу у процесі доставки (п. 4.1.1. та 4.1.2. договору).

Вартість виконання послуг узгоджується між сторонами при подачі замовлення і підтвердженні про наміри його виконання по кожному випадку окремо (п. 5.1. договору).

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 5.2. договору).

Термін сплати: протягом п'яти банківських днів з моменту оформлення відповідного рахунка-фактури й акта виконаних робіт (п. 5.3. договору).

Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт підписати його або надати виконавцеві вмотивовані зауваження в письмовому вигляді (п. 5.4. договору).

При відсутності таких зауважень в п'ятиденний строк з моменту отримання, акт вважається погодженим, а послуги прийнятими, відповідно до умов дійсного договору (п. 5.5. договору).

У випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору (надалі іменується "порушення договору"), сторони несуть відповідальність, зазначену цим договором (п. 6.1. договору).

Дійсний договір набирає чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін і діє протягом трьох років (п. 10.1. договору).

За твердженням позивача на виконання замовлень, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" № 2 від 07.09.2014р., №3 від 17.09.2014р., № 4 від 10.10.2014р., № 5 від 17.10.2014р., № 6 від 24.10.2014р., № 7 від 04.11.2014р., № 8 від 09.11.2014р., № 9 від 18.11.2014р., № 10 від 23.11.2014р., № 11 від 30.11.2014р., № 12 від 07.12.2014р., №13 від 14.12.2014р., №14 від 21.12.2014р., №15 від 11.01.2015р., № 16 від 20.01.2015р., №17 від 25.01.2015р. (т.1, а.с.15-30) ним були надані послуги з доставки товару на суму 179 988, 00 грн., що підтверджується актами прийому -передачі виконаних робіт (наданих послуг):

- № 1 від 15.09.2014р. на суму 13 992,00 грн. з ПДВ (а.с. 31);

- № 2 від 16.09.2014р. на суму 15 370,00 грн. з ПДВ (а.с. 32);

- № 3 від 19.09.2014р. на суму 5 194,00 грн. з ПДВ (а.с. 33);

- № 4 від 16.10.2014р. на суму 12 296,00 грн. з ПДВ (а.с. 34);

- № 5 від 23.10.2014р. на суму 14 416,00 грн. з ПДВ (а.с. 35);

- № 6 від 30.10.2014р. на суму 12 614,00 грн. з ПДВ (а.с. 36);

- № 7 від 09.11.2014р. на суму 9 434,00 грн. з ПДВ (а.с. 37);

- № 8 від 16.11.2014р. на суму 12 826,00 грн. з ПДВ (а.с. 38);

- № 9 від 23.11.2014р. на суму 9 752,00 грн. з ПДВ (а.с. 39);

- № 10 від 30.11.2014р. на суму 12 190,00 грн. з ПДВ (а.с. 40);

- № 11 від 07.12.2014р. на суму 8 480,00 грн. з ПДВ (а.с. 41);

- № 12 від 14.12.2014р. на суму 10 918,00 грн. з ПДВ (а.с. 42);

- № 13 від 21.12.2014р. на суму 10 176,00 грн. з ПДВ (а.с. 43);

- № 14 від 28.12.2014р. на суму 7 208,00 грн. з ПДВ (а.с. 44);

- № 15 від 18.01.2015р. на суму 8 374,00 грн. з ПДВ (а.с. 45);

- № 16 від 25.01.2015р. на суму 9 328,00 грн. з ПДВ (а.с. 46);

- № 17 від 01.02.2015р. на суму 7 420,00 грн. з ПДВ (а.с. 47).

Докази складання товарно -трнспортних накладних на виконання замовлень відповідача в матеріалах справи відсутні, сторонами не надані.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору частково сплатив позивачу за надані транспортні послуги у розмірі 135 066,00 грн., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ЄВРОБАНК" № 01-134/1307-БР від 11 серпня 2015 року про надходження грошових коштів на рахунок позивача за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року (т.1, а.с.48). Таким чином у відповідача виникла заборгованість у розмірі 44 922,00 грн.

15 жовтня 2015 року відповідачу позивачем була направлена претензія про сплату зазначеного боргу, до якої додано рахунок -фактуру №1510 від 15 жовтня 2015 року на суму 44 922, 00 грн. (т.1, а.с.131-134).

Проте борг відповідачем не сплачено, що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач посилається на те, що строк оплати по договору не настав, так як рахунки -фактури на оплату наданих послуг не були надані позивачем, деякі акти виконаних робіт, зокрема акти №№1, 13, 14 не містять підпису відповідача, акти №№2-12, 15-17 містять підпис невідомої особи, підпис на актах виконаних робіт повинен ставити директор підприємства Онушко К.В., на актах прийому -передачі виконаних робіт стоїть не гербова печатка, а додаткова печатка "для документів".

Надаючи оцінку правовій природі укладеному між сторонами договору, господарський суд дійшов висновку, що це договір про надання послуг.

Приймаючи до уваги, що за договором №15/09 від 15 вересня 2014 року позивач надає відповідачу транспортні послуги, пов'язані з обслуговуванням вантажу замовника, ці послуги надаються на замовлення відповідача, при цьому замовник готує вантаж, забезпечує відповідні під'їзні шляхи до місць завантаження/розвантаження, оформлення необхідних документів, а виконавець забезпечує доставку, збереження вантажу, апеляційний господарський суд вважає, що вказаний договір має змішану правову природу і поєднує в собі ознаки як договору про надання послуг, правовідносини за яким регулюються ст.ст.901-907 Цивільного кодексу України, так й договору транспортного експедирування, правовідносини за яким регулюються ст.ст.929-935 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.929 Цивільного кодексу України, статтею 9 Закону України "Про транспортну -експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу; умови договору транспортного експедирування (зокрема, розмір плати та порядок розрахунків) визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Докази оплати відповідачем боргу в сумі 44 922, 00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 5.3 договору обумовлено що термін сплати наданих послуг становить п'ять банківських днів з моменту оформлення відповідного рахунку- фактури й акта виконаних робіт.

Акти прийому -передачі виконаних робіт № 2 від 16.09.2014р.; № 3 від 19.09.2014р.; № 4 від 16.10.2014р.; № 5 від 23.10.2014р.; № 6 від 30.10.2014р.; № 7 від 09.11.2014р.; № 8 від 16.11.2014р.; № 9 від 23.11.2014р.; № 10 від 30.11.2014р.; № 11 від 07.12.2014р.; № 12 від 14.12.2014р.; № 13 від 21.12.2014р.; № 14 від 28.12.2014р.; № 15 від 18.01.2015р.; № 16 від 25.01.2015р.; № 17 від 01.02.2015р. підписані представниками як виконавця так й замовника, ці підписи засвідчені їх печатками. Жодних зауважень до вказаних актів відповідачем не було висловлено, що свідчить про прийняття останнім наданих послуг. Крім того, кожний із зазначених актів в частині вартості перевезення (вартості послуги) відповідає замовленням за номерами тотожніми номерам актів.

Що стосується актів №1 від 15.09.2014р., № 13 від 21.12.2014р., № 14 від 28.12.2014р., то вони не підписані посадовою особою замовника, тобто відповідача, але на вказаних актах в графі "М.П./підпис" стоїть печатка Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", що свідчить про те, що ці акти були передані позивачем відповідачу для оформлення.

У відповідності до п.п.5.4, 5.5 договору замовник зобоязаний протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт підписати його, або надати виконавцеві вмотивовані зауваження в письмовому вигляді, при відсутності яких акт вважається погодженим, а послуги прийнятими, відповідно до умов договору.

Оскільки матеріали справи не містять доказів і вони не надані судам відповідачем, що він мав письмові зауваження до актів №1 від 15.09.2014р., № 13 від 21.12.2014р., № 14 від 28.12.2014р., то послуги за вказаними актами вважаються прийнятими відповідачем, а відтак у нього також виникло зобов'язання з оплати наданих послуг за вказаними актами. Крім того, слід зазначити, що на підставі акту №1 від 15.09.2014р. відповідачем здійснена часткова оплата в сумі 5 000, 00 грн., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ЄВРОБАНК" № 01-134/1307-БР від 11 серпня 2015 року про надходження грошових коштів на рахунок позивача за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року (а.с.48).

Твердження відповідача що деякі акти підписані невідомими особами, ці підписи засвідчені не гербовою печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", а печаткою для документів відхиляється з огляду на таке.

Договором не передбачено, що підписувати акти наданих послуг має особисто лише директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп" Онушко К.В., доказів повідомлення позивача про наявність та зміст наказу відповідача про те, що відповідальною особою за використання основної печатки є Онушко К.В., а основна печатка ставиться тільки для скріплення підпису директора на документах на яких фіксується факт чи заявка на витрату коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями - відповідач до суду не надав.

Згідно Інструкції "Про порядок видачі міністерством та іншим центральним органом виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям,господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно -граверних майстернь, виготовлення печаток і штемпелів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штемпелів", затвердженої наказом МВС України від 11 січня 1999 року №17, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штемпелів, а також законністю користування ними покладена на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", доказів втрати, знищення або викрадення з його володіння печатки "для документів" відповідачем не надано.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в розмірі 44 922, 00 грн. за надані послуги згідно договору №15/09 від 15 вересня 2014 року.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що за несвоєчасну сплату наданих послуг замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день затримки вантажу.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року №543/96-ВР визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

У зв'язку з цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача (з врахуванням заяви про збільшення суми позовних вимог від 23 травня 2016 року -а.с.147) пені за прострочку оплати грошового зобов'язання в загальній сумі 9 775, 73 грн. згідно актів № 8 від 16.11.2014р., № 11 від 07.12.2014р., № 13 від 21.12.2014р., № 15 від 18.01.2015р., № 16 від 25.01.2015р., № 17 від 01.02.2015р. за період з 01.11.15р. по 30.04.16р.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок пені здійснено всупереч приписам частини шостої ст.232 Господарського кодексу України, а відтак правомірно відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення пені.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем, з врахуванням заяви про збільшення суми позовних вимог від 23 травня 2016 року, заявленено за вказаними вище актами, 3% річних 671, 99 грн. і інфляційні втрати 3 548, 84 грн. за період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року.

Розрахунок 3% річних, інфляційних втрат, наданий позивачем, відповідає діючому законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 671, 99 грн. і інфляційних втрат в розмірі 3 548, 84 грн. є обґрунтованими і правмірно задоволені господарським судом.

В спростування доводів апелянта, що момент оплати наданих послуг не настав, тому що відсутні докази направлення відповідачу рахунків -фактур судова колегія зазначає наступне.

Дійсно, матеріали справи не містять доказів направлення (вручення) відповідачу рахунків -фактур для оплати за спірними актами.

Втім згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для обліку господарської операції є первинний документ, який фіксує факт здійснення операції.

За визначенням ст.1 зазначено Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Відповідно до приписів пп.п. 2.1, 2.2., 2.4 вказаного Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи (для надання їм юридичної сили і доказовості) повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, за своєю правовою природою акти приймання-передачі виконаних робіт посвідчують виконання зобов'язань - констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору.

Водночас рахунок -фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти і ненадання рахунку -фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2009 року №37/405. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанови від 14 січня 2016 року №910/13858/15, від 03 лютого 2016 року №910/23512/15, від 09 лютого 2016 року №910/12397/15, від 24 травня 2016 року №910/26157/15).

Таким чином, підписання сторонами акту на узгоджену суму свідчить про виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати наданих послуг відповідно до умов договору.

Щодо твердження апелянта, що в кожній заяві міститься посилання на інший договір, який не є предметом даного спору, а саме - додаток до договору №45/тр від 30 грудня 2013 року слід зазначити наступне.

На вимогу апеляційної інстанції згідно ухвали від 08 вересня 2016 року (т.1, а.с.235-236) щодо надання договору №45/тр від 13 грудня 2013 року сторони пояснили, що договір за таким номером між ними не укладався, між сторонами інший договір, крім спірного, не укладався, апеляційний господарський суд враховує, що кожній заявці, наданій позивачем відповідає в частині вартості перевезення/вартості послуг актам прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) з відповідним номером (замовлення №2 від 07.09.2014р. - акт № 2 від 16.09.2014р., замовлення №3 від 17.09.2014р. - акт №3 від 19.09.2014р., замовлення №4 від 10.10.2014р.- акт №4 від 16.10.2014р. і таке інше).

З огляду на викладене рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено всі обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі №904/1765/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро-Інвест-Груп", м. Дніпро залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 29.11.16 р.)