ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2016 Справа № 920/1018/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Завалій Г.В., розглянувши матеріали справи № 920/1018/16

за позовом: Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача: Дитячо-юнацької спортивної школи «Україна» профспілкової

організації ПАТ «Сумбуд», м. Суми,

про стягнення 8 740 грн. 58 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не зявився

Суть спору: відповідно до вимог позовної заяви № 78/16 ДП від 17.10.2016 року позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 8740,58 грн., з яких 7442,09 грн. заборгованість з орендної плати станом на 30.09.2016 по Договору оренди № УМКВ-0008 від 04.04.2014, 1298,49 грн. пені, судові витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2016 надала пояснення щодо позову та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 01.12.2016 явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду щодо надання письмового відзиву на позовну заяву не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

Господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, господарський суд встановив:

05 березня 2007 року між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (позивач/орендодавець) та Дитячо-юнацькою спортивною школою «Україна» профспілкового комітету відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» (відповідач/орендар) було укладено договір оренди № УМКВ-0008.

Рішенням Сумської міської ради від 04.05.2016 року № 735-МР управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізоване шляхом приєднання його до новоствореного департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з 05.05.2016. Відповідно до пункту 1.7. Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, департамент є правонаступником управління майна комунальної власності Сумської міської ради по усіх майнових та немайнових правах та обовязках.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах визначених Договором, нежитлові приміщення у будинку за адресою: м. Суми, вул. Н. Сироватська, 69, площею 147,9 кв.м., право на оренду яких Орендар набув на підставі рішення Сумської міської ради від 30.11.05 № 1468-МР.

Згідно п. 3.1. договору орендар вступає у строкове платне користування обєктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкту оренди, що є додатком № 2 до Договору, а також реєстрації договору оренди Орендодавцем.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.03.2007 позивачем було передано, а відповідачем прийнято в оренду нежитлові приміщення в підвалі будинку за адресою: м. Суми, вул. Н. Сироватська, 69, загальною площею 147,9 кв.м.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору орендна плата за об'єкт оренди розраховується на підставі діючої Метоики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням сесії міської ради. Нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі обєкта оренди. Орендна плата за орендований об'єкт сплачується орендарем щомісячно в строк до 15 числа кожного наступного місяця.

Згідно з п. 4.4. Орендар самостійно, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, згідно з додатком № 3 до Договору, нараховує та сплачує орендну плату на рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобовязань не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за період оренди, в звязку з чим станом на 30.09.2016 у нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 7442 грн. 09 коп.

Статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що факт передачі відповідачу в оренду нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Н. Сироватська, 69, площею 147,9 кв. м. підтверджується відповідним актом приймання-передачі, проте в порушення умов укладеного договору та вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України, відповідач не сплатив своєчасно та в повному обсязі орендну плату, у звязку з чим його заборгованість перед позивачем станом на 30.09.2016 складає 7442 грн. 09 коп.

Факт заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи, останнім не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7442 грн. 09 коп. заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення пені позивач зазначає, що пунктом 4.7. договору, сторони погодили, що орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р. визначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно з поданим розрахунком відповідачеві нарахована пеня в сумі 1298 грн. 49 коп., (виходячи з суми заборгованості 7442 грн. 09 коп., за період з 01.04.2016 по 30.09.2016).

Відповідач контррозрахунку пені суду не надав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи вищезазначене, судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені за невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором оренди, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання. Згідно розрахунку, здійсненого судом загальний розмір пені становить 1298 грн. 50 коп. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3 Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2016 .Розрахунки суду долучені до матеріалів справи.

Суд, приходить до висновку, що позивачем здійснено вірний розрахунок пені.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договорів, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення пені в сумі 1298 грн. 49 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобовязань, з нього на користь позивача підлягають стягненню 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дитячо-юнацької спортивної школи «Україна» профспілкової організації Публічного акціонерного товариства «Сумбуд» (40011, м. Суми, вул. Рибалко, 1, код 14027273) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33, код 40456009) 7442 грн. 09 коп. основного боргу, 1298 грн. 49 коп. - пені, 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2016.

Суддя ОСОБА_2