Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"30" листопада 2016 р. Справа № 906/1182/16

Суддя господарського суду Житомирської області Прядко О.В. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" (Житомирська обл., Андрушівський район, с. Стара Котельня)

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Лейн ЛТД" (Ізраїль, місто Земер)

про стягнення 14907,90 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 29.11.2016 еквівалентно 382529,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" подало до господарського суду позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Лейн ЛТД" заборгованості по договору поставки № 9/2016 від 18.07.2016 у сумі 14907,90 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 29.11.2016 еквівалентно 382529,26 грн.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана товариством з обмеженою відповідальністю "Гаргур Фінгер Джоінт" позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Так, приписами п. 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Законом України "Про Держаний бюджет України на 2016 рік", а саме статтею 8, установлено на 2016 рік наступний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень.

Тобто, звернувшись до суду з даною позовною заявою, позивач мав сплатити з заявленої суми позовних вимог 5737,94 грн судового збору, що розрахований шляхом множення коефіцієнту 1,5 на суму боргу у розмірі 382529,26 грн, що є еквівалентом 14907,90 доларів США станом на день подачі позову до суду.

Водночас, оглянувши позовні матеріли, суд встановив, що в якості доказів оплати судового збору позивачем було подано до суду платіжне доручення № 97 від 29.11.2016 на суму 5737,54 грн, що на 0,40 грн менша від тієї, яка має бути заплачена позивачем за подання даного позову до суду.

Отже, позивачем не дотримано вимоги п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України щодо надання доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Окрім того, пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити сторонам копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у них дані документи.

З аналізу норм п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Однак, до позовної заяви додано лише фіскальний чек від 29.11.2016, з якого не вбачається, які саме документи направлені на адресу відповідача. Тобто, доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу позовні матеріали не містять, що є підставою для повернення позовної заяві за п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

До того ж, суд зазначає, що позивачем при подачі позову до суду не було дотримано вимог ч. 1 ст. 54 ГПК України, згідно з якою зазначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Так, приписами ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України унормовано, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Натомість, як встановлено судом, до позовної заяви підписаної від імені позивача представником за довіреністю (ОСОБА_2В.) не додано доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_3, який видав довіреність від 13.07.2016 на представництво інтересів товариства в суді, як директора ТОВ "Гаргур Фінгер Джоінт", що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви без розгляду, як такої, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

За таких обставин провадження у справі не може бути порушено, а позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню на підставі п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 24аркушах, в тому числі платіжне доручення № 97 від 29.11.2016.

Суддя Прядко О.В.

1 - в наряд

2 - ТОВ "Гаргур Фінгер Джоінт" - рек.