Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" грудня 2016 р. Справа № 906/1105/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представника позивача: ОСОБА_1- дов. від 23.11.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джи.Джи.Фарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курола"

про стягнення 35876,64 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 35876,64 грн. заборгованості за договором поставки № ДЖДТ-000010 від 25.08.2015.

Суд своєю ухвалою від 14.11.2016 порушив провадження у справі та призначив справу до розгляду на 05.12.2016.

Представник позивача вимоги позивача в судовому засіданні підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Повідомив, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем не змінився та становить 35876,64 грн., про що надав відповідну довідку (а.с. 64).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

23.11.2016 на адресу суду повернулась ухвала про порушення провадження у справі від 14.11.20160, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення у зв'язку "закінченням терміну зберігання" та "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 56-58).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про порушення провадження у справі від 14.11.2016 направлялась відповідачу на адресу - м. Житомир, вул. Комерційна, буд. 5, тобто на адресу зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, вирішення спору здійснюється за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Джи.Джи.Фарм" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курола" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № ДЖДТ-000010 (а.с. 33-37).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язався постачати, а покупець приймати та оплачувати косметичну продукцію (товар), згідно замовлень покупця.

За умовами п. 1.2 договору, найменування, асортимент, кількість та вартість за кожну одиницю товару вказується у видатковій накладній постачальника, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що передача (здавання-приймання) товару здійснюється у відповідності до видаткової накладної на складі покупця, що вказана у п. 2.1 цього договору або у замовленні на постачання відповідної партії товару.

Згідно з пп. 4.1 договору, вартість кожної партії товару визначається у видатковій накладній, виходячи з цін, що діють на момент оформлення такої видаткової накладної, та погоджуються сторонами у період оформлення партії товару у відповідності до розділу 2 цього договору.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника впродовж 28 днів з моменту поставки товару покупцеві (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2017 року.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товару на загальну суму 322224,66 грн., що підтверджується видатковими накладними № ДЖРН- 000024 від 29.09.2015, № ДЖРН-000048 від 15.10.2015, № ДЖРН-000078 від 29.10.2015, № ДЖРН-000079 від 29.10.2015, № ДЖРН-000133 від 26.11.2015, № № ДЖРН-000134 від 26.11.2015, № ДЖРН-000163 від 17.12.2015, № ДЖРН-000173 від 23.12.2015 (а.с.40-48).

Відповідач, в порушення умов договору, розрахунки за отриманий товар провів частково на загальну суму 233835,84 грн.

Відповідно до накладної на повернення постачальнику № 8 від 18.01.2016 відповідачем здійснено повернення товару на загальну суму 52512,18 грн., в результаті чого у останнього станом на день звернення до суду утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 35876,64 грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься підписаний сторонами акт звірки розрахунків по договору № ДЖДГ- 000010 від 25.08.2015 станом на 01.02.2016, з якого вбачається, що відповідач не заперечує факт існування заборгованості перед позивачем в сумі 35876,64 грн.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідача щодо оплати отриманого від позивача товару, у останнього станом на день звернення до суду має місце заборгованість перед позивачем в сумі 35876,64 грн.

З огляду на викладене з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки № ДЖДТ-000010 від 25.08.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачу товару на загальну суму 322224,66 грн., що вказує на належне виконання зобов'язання з боку позивача.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом, пунктом 4.2 договору сторони визначити умови розрахунку за товар, а саме відповідач взяв на себе зобов'язання оплати отриманий від позивача товар впродовж 28 днів з моменту поставки товару.

Так, за видатковою накладною № ДЖРН- 000024 від 29.09.2015 у відповідача виник обов'язок оплатити товар до 28.10.2015; за видатковою накладною № ДЖРН-000048 від 15.10.2015 - до 13.11.2015, за видатковою накладною № ДЖРН-000078 від 29.10.2015 - до 27.11.2015, за видатковою накладною № ДЖРН-000079 від 29.10.2015- 27.11.2015, за видатковою накладною № ДЖРН-000133 від 26.11.2015 - до 25.12.2015 , за видатковою накладною № ДЖРН-000134 від 26.11.2015 - до 25.12.2015, за видатковою накладною № ДЖРН-000163 від 17.12.2015 - до 15.01.2016 , за видатковою накладною № ДЖРН-000173 від 23.12.2015 - до 21.01.2016.

Однак відповідач своїх зобов'язань з оплати товару в повному обсязі не виконав.

В результаті неналежного виконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати отриманого товару в повному об'ємі , станом на день розгляду справи в суді має місце заборгованість в сумі 35876,64 грн. Доказів погашення заборгованості у вказаній сумі матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 35876,64 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався. Доказів погашення заборгованості перед позивачем у заявленій сумі не надав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню на загальну суму 35876,64грн.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курола" (10019, м. Житомир, вул. Комерційна, буд.5, код. )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2. Фарм" ()49019, м. Дніпро, проспект Свободи,2Б, )

- 35876,64 грн. основного боргу;

- 1378,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.12.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (згідно заяви (49019, м. Дніпро, просп. Свободи 2Б)(рек. з повід)

3- відповідачу (рек. з повід.)