ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 листопада 2016 року Справа № 908/1465/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.
перевіривши касаційну скаргуРегіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області
на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2016
у справі№ 908/1465/16 господарського суду Запорізької області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Проммет Груп"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПублічне акціонерне товариство "Завод Південгідромаш"
пророзірвання договору оренди, повернення майна та стягнення 381 735,40 грн
В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою № 10-22-05930 від 27.10.2016 на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2016 у справі № 908/1465/16.

Втім, подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, до касаційної скарги скаржником не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Водночас, в касаційній скарзі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі, у зв'язку з тим, що скаржник є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України лише в межах відкритих асигнувань. При цьому, скаржник посилається на відсутність виділених асигнувань на рахунку, на підтвердження чого ним надано копію листа Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області № 06-08.1/336-2843 від 10.10.2016.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи зі змісту поданого клопотання, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області не доведено, що майновий стан скаржника дійсно перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеіальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Таким чином, скаржником не сплачено судовий збір у встановлених порядку та розмірі і тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суд С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова