ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.12.2016 Справа № 904/11279/16

Суддя Владимиренко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Державного підприємства "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно - технологічна станція", м. Нікополь Дніпропетровська область

до відповідача - 1 Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

відповідача - 2:Дніпропетровської районної Державної адміністрації, смт. Ювілейне Дніпропетровська область

про стягнення суми збитків

ВСТАНОВИВ:

ДП "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Дніпропетровської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач) про стягнення суми збитків у вигляді недоотриманих доходів у розмірі 42 312 294, 00 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору, натомість в позовних матеріалах наявне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

З приводу наданого позивачем клопотання суд вказує наступне.

Здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

За змістом приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п.3 листа Вищого господарського суду України N 01-06/2093/15 від 12.11.2015р. "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)).

Разом з тим, відповідно до положень пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013р. у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, законодавець визначив право суду враховувати майновий стан сторони, здійснювати його оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідження наданих доказів стороною.

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на важкий фінансовий стан підприємства, на підтвердження чого надає виписку з банківського рахунку за період з 01.07.2015 року по 21.11.2016 року, з якої вбачається відсутність коштів на рахунку підприємства позивача.

Враховуючи положення статті 69 ГПК України, якою передбачено вирішення господарським судом спорів у двохмісячний термін, з наданого позивачем клопотання не вбачається зрозумілим, яким чином стане можливим сплата судового збору позивачем по закінченню розгляду даної справи, тобто зі спливом двох місяців, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8 (п.2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 13 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція яка діяла до 19.01.13р.) кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Але ліквідатором не надано до своєї заяви доказів звернення до кредиторів щодо створювання фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, в тому числі і для стягнення в позовному провадженні суми збитків.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив клопотання ДП "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно - технологічна станція" про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відхилити

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів надіслання позовної заяви з додатками на адресу відповідача -1, - 2 та третьої особи -1, - 2.

Так, відповідно до ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З доданих описів вкладення, вбачається, що на адресу відповідача-1,-2 та третьої особи-1,-2 направлено позов від 01.12.16р., в той час, як до господарського суду надійшла позовна заява ви. № 01-29/79 від 01.12.2016р., отже у суду відсутні докази направлення саме цього позову на адресу відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача та третіх осіб на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі №5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Також слід наголосити, що належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Судом встановлено, що додані до позовної заяви описи вкладення не містить розпису працівника поштового звязку, у зв'язку з чим неможливо встановити чи була направлена позовна заява з доданими до неї матеріалами відповідачам та третім особам.

Отже, позивач не надав належних доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, що є порушенням вимог 54-57, 63 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що положеннями статті 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Так, відповідно до п. 5. 27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації". Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дати засвідчення копії.

З огляду на те, що надані позовні матеріали містять не засвідчені належним чином копії та відсутній оригінал печатки, у разі повторного звернення позивача з даним позов до суду, позивачу слід формувати позовні матеріали з врахуванням приписів статті 36 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п.4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ДП "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно - технологічна станція" № 01-29/80 від 01.12.16р. про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відхилити.

Повернути Державному підприємству "Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно - технологічна станція" позовну заяву і додані до неї документи на 37 аркушах без розгляду.

Суддя ОСОБА_1