ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2016 Справа №905/2885/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, ,

до відповідача, Колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали», м.Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 50210,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро (м.Дніпропетровськ), звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №НЮс-01/518 від 28.09.2016р. до Колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення штрафу в сумі 50210,00грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2885/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 05.10.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2885/16.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційного акту РА №008211/78 від 20.05.2016р. в ході контрольної перевірка маси вантажу на транзитній станції ОСОБА_1 залізниці у вагоні №65944159 виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничній накладній №53701025 від 18.05.2016р., а отже неправильно вказано останнім дані вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: залізничну накладну №53701025 від 18.05.2016р., комерційний акт РА №008211/78 від 20.05.2016р., технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (зввт) №89 від 16.11.2012р., свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №6-6277-15 від 01.07.2015р., довіреності на представників позивача, документи, що підтверджують правовий статус головного підприємства та регіональної філії позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.1, 2, 12, 15, 33, 49, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.3, 10 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 52, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.4 Правил складання актів, п.2.1-п.2.3 Правил оформлення перевізних документів та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення.

01.12.2016р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання №614 від 29.11.2016р., у якому зазначено, що вантаж є відкритим для впливу атмосферних опадів; непогашене вапно навантажується у відкриті напіввагони насипом та згідно з особливими умовами умовами перевезень, узгодженими з залізницею (угода №Н/29 10/12-15 0916) вкривається шаром гашеного вапна; вапняний цех №3 - це структкрний підрозділ відповідача, який територіально відокремлений та знаходиться не за юридичною адресою підприємства у м.Маріуполь, а в с.Ольгинка Волноваського району, територіально примикаючи до станції Велико-Анадоль; у вагон №65944159 було навантажено 68,9т. вапна, що встановлено шляхом зважування на вагах підприємства та ці відомості було внесено у відповідну графу залізничної накладної №53701025; негашене вапно швидко вбирає вологу та через це збільшує вагу, тому, перебування в дорозі тривалий час: більше 10 діб, з яких 7 діб були з опадами у вигляді дощу різної інтенсивності, призвело до збільшення маси вантажу у вагоні №65944159 на 400 кг 0,6% від загальної маси вантажу, що сталося не з вини відповідача; вказано, що отримавши повідомлення зі ст.Пологи про встановлення невідповідності фактичної маси вантажу масі, зазначеній у залізничній накладній №53701025, відповідачем докладено зусиль для швидкого усунення вказаного недоліку за власний рахунок та забезпечено подальший безпечний рух вагону, що підтверджено актом загальної форми №517 від 23.05.2016р.; з огляду на відсутність вини у збільшенні маси вантажу, на швидке усунення виявлених недоліків за рахунок підприємства, на відсутність негативних наслідків для залізниці, просить зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати, а саме 10042,00грн.

До клопотання додано у копіях: відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №04 02/682 від 13.10.2016р., угода №Н/29 10/12 15 0916 б/д, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №9 від 25.07.2016р., роздруківки з сайту «Єврометео» прогнозу погоди в с.Ольгинка, Україна на 01.05.2016р. 31.05.2016р., в м.Пологи, Україна на 01.05.2016р. 31.05.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 01.12.2016р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі; проти зменшення заявленої суми штрафу заперечив; пояснив, що при контрольному зважуванні остаточна маса визначається з врахуванням допустимої похибки 0,2% (граничне розходження маси та природної втрати вантажу, згідно п.27 Правил видачі вантажів №644 від 21.11.2000р., затверджених наказом Міністерства транспорту України), оскільки надлишок становить більше, ніж з врахуванням такої похибки, таке перевантаження могло б спричинити негативні наслідки під час руху на залізниці.

Представник відповідача у судому засіданні 01.12.2016р. підтвердив, що має місце факт встановлення ваги, визначеної у перевізному документі, на 400 кг. більше, але це виникло внаслідок впливу атмосферних опадів, адже у період перевезення були зливи та сильні дощі, що враховуючи властивості вантажу збільшило його загальну масу; просив суд врахувати доводи, викладені у клопотанні №614 від 29.11.2016р., а також особливі умови перевезення такого роду вантажів, ступінь вини відповідача та зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати 10 042,00 грн.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, є належним позивачем у справі.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У травні 2016р. Колективне підприємство «Фірма «Азовбудматеріали», м.Маріуполь Донецької області, на адресу ПАТ «Дніпровський меткомбінат», м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зі станції «Велико-Анадоль ДОН» на станцію «Правда ПРИДН» відвантажило за залізничною накладною №53701025 від 18.05.2016р. у вагоні №65944159 вантаж негашене вапно.

При оформленні залізничної накладної №53701025 від 18.05.2016р. у вагоні №65944159 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 68900 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на електронних вагах заводський №03093265.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Під час перевезення, на станції ОСОБА_1 залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №65944159 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми №490 від 20.05.2016р.

За результатами контрольної перевірки станцією ОСОБА_1 залізниці складено комерційний акт РА №008211/78 від 20.05.2016р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №65944159 на справних електронних 150т. вагонних вагах станції ОСОБА_1 залізниці (огляд перевірка 18.05.2016р.) виявлено, що при переваженні вага брутто складає 93160 кг., тара з документа - 23860 кг., нетто 69300 кг., що складає різницю проти документа в сторону збільшення на 400кг.

У комерційному акті також відображено, що у комерційному відношенні навантаження у вагоні навалом нижче бортів 40-70 см., виїмок та поглиблень немає. У технічному відношенні вагон справний, люка та двері укручені. Дана телеграма.

Згідно технічного паспорту №89 вагонних ваг станції ОСОБА_1 залізниці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання держповірка ваг здійснена 18.05.2016р., наступний плановий термін огляду-перевірки 18.11.2016р.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА №008211/78 від 20.05.2016р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом комерційним актом РА №008211/78 від 20.05.2016р.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України повязує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Грунтуючись на викладених обставинах справи судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Окрім того, при застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 10042,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 50210,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України.

Одночасно відповідач у клопотання №614 від 29.11.2016р. просить суд на підставі ст.233 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір штрафу до одної провізної плати, з підстав виклоадених в означеному зверненні.

Дослідив обгрунтованість заявлених вимог відповідачем, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд приймає до уваги, що ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, частина 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Доказів того, що неправильне зазначення відповідачем у даному випадку ваги вантажу спричинило збитки для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафні санкції - господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (п.1 ст.216 Господарського кодексу України).

У розумінні ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ст.614 Цивільного кодексу України).

Як свідчить залізнична накладна №53701025 від 18.05.2016р. на шляху слідування Велико-Анадоль ДОН - Правда ПРИДН, транзитна станція ОСОБА_1 залізниці, відбувалось перевезення "вапно негашене навал", особливі умови перевезення згідно договору із залізницею №Н/29 від 10.12.2015р.

Пунктом 6 означеної угоди встановлено додаткові умови для застосування особливих умов, до яких віднесено: при перевезенні насипом у напіввагонах відправник повинен забезпечити ущільнення місць прилягання люків та торцевих дверей за допомогою крафт-паперу або іншого матеріалу. Вантаж завантажується рівномірно без перевищення трафаретної вантажопідйомності вагону, придатність яких у комерційному відношенні визначає відправник. Поверхня вантажу вкривається поліетиленовою (поліпропиленовою) плівкою (чи іншим покривним матеріалом) або шаром гашеного вапна. Також дозволяється використовувати вкладиш на весь вагон, виготовлений з мякої полімерної тканини.

Дане, поряд із змістом п.27 Статуту залізниць України та вищенаведеними нормами чинного законодавства, дає підстави для висновку про те, що відповідачем за наявності атмосферних опадів, які мали місце під час спірного перевезення та це підтверджено матеріалами справи, беручи до уваги властивості вантажу, повинно бути вжито усіх належних заходів для недопущення порушення.

Проте, доказів цього суду фактично не представлено.

Разом з цим, збільшення маси вантажу на майже 0,6% від зазначеної у залізничній накладній, встановлення якої (68,9т.) проведено за допомогою повірених належним чином ваг підприємства (свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техники №9 від 25.01.2016р.), з урахуванням 0,2 % гранічного розходження визначення маси (п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.) є незначним, відбулось внаслідок властивостей вантажу та атмосіерних опадів, що вказує на ступень вини у вчиненні порушення.

Судом також враховано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м.Маріуполь, де проводить свою господарську діяльність відповідач.

При цьому, події на території Донецької області, якими є активна фаза антитерористичної операції у Донецькій області, проведення бойових дій у регіоні, а також інші численні порушення у звязку з цими обставинами, загальновідомі та додаткового підтвердження не вимагають.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Правовий аналіз застосування ст.83 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що зменшувати розмір штрафу є виключно правом суду, а обставини для застосування вказаної норми є оціночними.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини, відсутність доказів негативних наслідків від неправильного зазначення ваги вантажу перевізному документ, враховуючи ступень вини та умови, за яких має місце спірне порушення, суд вважає за можливе, користуючись правом наданим п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір штрафу на 50%, а саме, до 25105,00 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетроськ, до Колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення штрафу в сумі 50210,00грн., задовольнити частково.

2. Зменшити розмір стягуваної суми штрафу до 25105,00 грн.

3. Стягнути з Колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали» (87538, Донецька область, м.Маріуполь, Мартенівський масив, б.135, , р/р5400 в АТ «УкрСиббанк» у м.Харків, МФО 351005) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ), в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, , банківські реквізити не вказано) штраф у розмірі 25105,00 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. В судовому засіданні 01.12.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2016р.

Суддя О.В. Кротінова