донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.11.2016 справа № 908/2201/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажснаб", м. Запоріжжя,
на рішення Господарського суду Запорізької області
від19.09.2016
по справі№908/2201/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажснаб", м. Запоріжжя,
доКомунального підприємства "Паркування", м. Запоріжжя,
провизнання договору удаваним правочином.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмонтажснаб» (далі ТОВ «Будмонтажснаб») звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Комунального підприємства «Паркування» (далі КП «Паркування») про визнання удаваним договору зберігання.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі № 908/2201/16 у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що позивач не довів наявність порушення його прав та законних інтересів та обрав неналежний спосіб захисту.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі № 908/2201/16 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, а також неповне зясування місцевим господарським судом фактичних обставин, що мають значення для справи. Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог через обрання позивачем неналежного способу захисту та відсутність порушеного права, а також не надав належної правової оцінки доказам удаваного характеру спірного правочину.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, у звязку з чим колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В :

Між КП «Паркування» та ТОВ «Будмонтажснаб» 03.01.2013 було укладено Договір зберігання транспортних засобів (далі Договір), за умовами якого Зберігач зобовязується надати Замовникові у порядку та на умовах цього Договору послуги зі зберігання транспортних засобів, які належать Замовнику, на території адміністративної будівлі (виробничі майстерні, літ. «В») за адресою: вул. Волгоградська, 31, а Замовник зобовязується у порядку та на умовах Договору оплачувати послуги зі зберігання належних йому транспортних засобів у кількості 6 одиниць (а. с. 9-10).

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість послуг зі зберігання 6 транспортних засобів складає 1 800, 00 грн. за один місяць, у тому числі 20 % ПДВ 300, 00 грн.

Згідно з пунктом 3.1 Договору оплата послуг, що надаються Зберігачем, здійснюється у такий спосіб: 100 % щомісячна оплата на розрахунковий рахунок Зберігача не пізніше 10 числа наступного за базовим місяця.

Строк дії Договору до 31 грудня 2011 року, Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання зобовязань за ним (пункт 6.4 Договору).

Відповідно до пункту 6.6 Договору після спливу строку дії Договору, якщо жодна зі сторін на ініціювала його розірвання або продовження строку на певний період, строк дії Договору вважається продовженим на один рік.

Оскільки позивач вважає, що між сторонами фактично склались правовідносини з оренди нежитлових приміщень, ТОВ «Будмонтажснаб» звернулося до господарського суду з позовом про визнання Договору зберігання транспортних засобів від 03.01.2013 удаваним правочином.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним і обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Натомість згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Дослідивши умови Договору зберігання транспортних засобів від 03.01.2013, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин відповідає ознакам договору зберігання, який підпадає під правове регулювання норм глави 66 ЦК України.

Водночас заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що спірний Договір є удаваним правочином, оскільки у такий спосіб сторони оформили фактичні відносини оренди нерухомого майна адміністративної будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31.

За змістом статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Установивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 ЦК України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Однак всупереч вимогам статті 33 ГПК України позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що свідчать про розбіжність між волею сторін та її зовнішнім виявом при укладенні правочину.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що ТОВ «Будмонтажснаб» має право використовувати зазначені у пункті 1 Договору приміщення та сплачує за це плату, визначену пунктом 2.1 Договору, не відповідають змісту укладеного між сторонами правочину.

Колегія суддів зауважує, що зберігання транспортних засобів позивача на території адміністративної будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31, не спричиняє виникнення у ТОВ «Будмонтажснаб» права користуватися зазначеним приміщенням.

При цьому припущення позивача щодо альтернативного тлумачення умов спірного Договору не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки всупереч вимогам статей 33-34 ГПК України наведені доводи заявника апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами.

Місцевий господарський суд також обґрунтовано відхилив доводи позивача про здійснення ТОВ «Будмонтажснаб» капітального ремонту приміщень літ. А-2 (приміщення № 22-23), літ. В (приміщення № 1-3) та літ. Г (приміщення № 1) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31, оскільки ці роботи виконані у 2007-2009 роках, тобто до укладення Договору зберігання транспортних засобів від 03.01.2013, а тому не свідчать про встановлення останнім орендних правовідносин між сторонами.

ТОВ «Будмонтажснаб» в апеляційній скарзі зазначає, що звернення позивача до господарського суду обумовлено тим, що КП «Паркування» та Комунальне підприємство «Запорізьке міське інвестиційне агентство» (далі КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство») порушують право заявника користуватись нежитловими приміщеннями за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає положенням статей 16 ЦК України та 20 ГК України, адже визнання правочину удаваним не призводить до захисту порушеного права без застосування інших правових способів захисту.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У пункті 145 рішення у справі «Чахал проти Обєднаного Королівства» від 15.11.1996 Європейський суд з прав людини зазначив, що вказана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Приписи статті 13 Конвенції вимагають, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за цією статтею також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Отже, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З огляду на приписи статей 16 ЦК України, 20 ГК України, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність обраного позивачем способу захисту свого права, оскільки визнання правочину удаваним не призводить до обовязкового визнання останнього недійсним та поновлення порушеного права заявника.

В апеляційній скарзі заявник вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу, адже таким порушенням на його думку є вимога КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство» звільнити приміщення № 1 та 2 у будівлі літ. В. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31, та прийняття Господарським судом Запорізької області рішення від 07.09.2016 у справі № 908/1966/16 з цього приводу.

Однак колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає, що заявник апеляційної скарги безпідставно ототожнює настання несприятливих для нього наслідків у звязку із задоволенням позову КП «Запорізьке міське інвестиційне агентство» у справі № 908/1966/16 із порушенням прав ТОВ «Будмонтажснаб» як сторони за договором зберігання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Будмонтажснаб» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі № 908/2201/16 підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажснаб», м. Запоріжжя, на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі № 908/2201/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі № 908/2201/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.:

2 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ГСЗО

1 - ДАГС