ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

30.11.2016 Справа № 28/62

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Г.Є. Курило, суддів Л.В. Ніколаєвої, О.О. Кучерявої

розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь

на дії Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №28879434 з виконання наказу по справі №28/62 від 31.05.2011

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Технобор-Інструмент, м.Ростов-на-Дону

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь

про стягнення 4 751 915,49 руб., що є еквівалентно 1 228 845,35 грн.

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Технобор-Інструмент, м.Ростов-на-Дону

про визнання додаткової угоди б/н від 24.03.2009г. до договору №041006/ПСН-02047 від 24.05.2006р. недійсним

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не з'явився

від відповідача за первісним позовом: не з'явився

від Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції: не з'явився

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2010 по справі № 28/62 первісні позовні вимоги були задоволені частково, а у задоволенні зустрічних позовних вимог було відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Донецької області був виданий відповідний наказ.

21.06.2016 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м.Маріуполь від 17.06.2016 №523/288 на дії Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №28879434 з виконання наказу по справі №28/62 від 31.05.2011, в якій просить скасувати постанову Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції від 22.02.2016 ВП №28879434 про арешт на кошти боржника в частині накладення арешту на рахунок ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування №2460 у ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату.

У звязку з припиненням повноважень судді Ю.В. Сич та відпусткою судді О.О. Кучерявої, призначено повторний автоматичний розподіл справи №28/62. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.06.2016 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Г.Є. Курило, суддей ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.06.2016 призначено скаргу Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м.Маріуполь на дії Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції до розгляду в судовому засіданні, відновлено пропущений строк для подання скарги.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.08.2016 змінена колегія суддів та визначена у складі: головуючий суддя Г.Є. Курило, суддів Л.В. Ніколаєвої, О.О. Кучерявої.

Розгляд скарги відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 25.08.2016 суд змінив назву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позов на Публічне акціонерне товариство Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь.

Відповідно до частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

В судові засідання представники сторін та ВДВС не з'явились, документів по суті скарги не надали, ухвали суду не виконали. ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування, м.Маріуполь та Іллічівський ВДВС Маріупольського міського управління юстиції були належним чином повідомлені про місце та час судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправленнь.

Суд направляв ухвали суду на всі відомі адреси Закритого акціонерного товариства Технобор-Інструмент, м. Ростов-на-Дону, однак ухвали суду позивачем за первісним позовом отримані не були, конверти з ухвалами повернулись.

Господарський суд Донецької області звернувся за наданням правової допомоги шляхом направлення судового доручення до Абітражного суду Ростовської області про вручення копії скарги від 17.06.2016 № 523/288 з доданими до неї документами, копії ухвали від 22.06.2016, копії ухвали від 06.07.2016, копії ухвали від 09.08.2016, копії ухвали від 25.08.2016, копії ухвали від 25.08.2016 по справі №28/62 стороні-нерезиденту (позивачу за первісним позовом, стягувачу) господарюючому субєкту Російської Федерації.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.08.2016 зупинено провадження за скаргою до отримання повідомлення від компетентного органу Арбітражного суду Ростовської області про вручення копії скарги від 17.06.2016 № 523/288 з доданими до неї документами, копії ухвали від 22.06.2016, копії ухвали від 06.07.2016, копії ухвали від 09.08.2016, копії ухвали від 25.08.2016, копії ухвали від 25.08.2016 по справі №28/62 стороні-нерезиденту (позивачу за первісним позовом, стягувачу).

На адресу господарського суду Донецької області надійшла ухвала Арбітражного суду Ростовської області від 26.10.2016 у справі №А53 26738/16 про виконання судового доручення господарського суду Донецької області про вручення документів.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Технобор-Інструмент, м. Ростов-на-Дону до суду 29.08.2016 надійшли пояснення вих. № 08 від 11.08.2016, в яких ТОВ Технобор-Інструмент, м. Ростов-на-Дону просить відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.11.2016 розгляд скарги поновлено та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 30.11.2016 суд змінив позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Технобор-Інструмент, м. Ростов-на-Дону.

Розглянувши вказану скаргу, господарським судом встановлено наступне.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2011 Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 28/62 від 31.05.2011 (ВП №28879434).

Постановою про арешт коштів боржника від 22.02.2016 Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства Маріупольський завод важкого машинобудування, м.Маріуполь в межах суми 1079143,00грн., в тому числі на рахунках, відкритих в ПАТ «Універсал Банк».

Між ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь укладений 01.12.2014 договір банківського рахунку №010777303.

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки ПАТ «Універсал Банк» від 04.03.2016 № 103/222 вбачається, що на грошові кошти на рахунку № 2460 було накладено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника, виданою Іллічівським відділом державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції від 22.02.2016 ВП 28879434. Також банк вказує на те, що рахунок № 2460, належний ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», використовується для перерахування заробітної плати, сплати обовязкових податків та зборів до бюджету усіх рівнів, перерахування аліментів і інших соціальних виплат та інших платежів.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 18.04.2016 до договору банківського рахунку №010777303 від 01.12.2014, сторони погодились про використання поточного рахунку №2460 на наступних умовах: поточний рахунок №2460 використовується виключно для перерахування заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату, в тому числі єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України, податку з доходів фізичних осіб, військового збору.

ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування, м.Маріуполь звернувся до начальника Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції з заявою від 06.06.2016 про зняття арешту з соціального рахунку в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати (виконавча служба отримала заяву 06.06.2016). Однак, відповіді щодо розгляду вказаної заяви та прийняття відповідних мір реагування Іллічівським відділом державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції матеріали справи не містять.

Господарський суд Донецької області від ухвалами від 22.06.2016, 06.07.2016, 09.08.2016, 11.11.2016 зобовязував Іллічівський відділ державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції надати копії матеріалів виконавчого провадження, однак, ухвали суду не виконі з невідомих причин, матеріали виконавчого провадження №28879434 суду не надані.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування, м. Маріуполь, в якому зазначено, що станом на 01.06.2016 облікова численність персоналу 14 чол., фонд оплати праці 62,4 тис. грн.

Статтями 8, 9 ОСОБА_3 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.43 ОСОБА_3 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут та надалі Закон в редакції чинної на момент здійснення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в т.ч. шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Накладення арешту на кошти на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що в свою чергу призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві.

Пунктом 7 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження» (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку)» від 28.01.2016 № 01-06/131/16 визначено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Згідно ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Доказів на виконання вимог ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» до суду не надано.

Відповідно до положень п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів скаржника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє скаргу та визнає недійсною постанову Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції від 22.02.2016 ВП №28879434 про арешт на кошти боржника в частині накладення арешту на рахунок ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування №2460 у ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування" задовольнити.

Визнати недійсною постанову Іллічівського відділу державної виконавчою служби Маріупольського міського управління юстиції від 22.02.2016 ВП №28879434 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок ПАТ Маріупольський завод важкого машинобудування №2460 у ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату.

Головуючий суддя Г.Є. Курило

Суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя О.О. Кучерява