ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/3099/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства ФМ Ложістік Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Титан

про стягнення 112000,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 35/2016 від 20.09.2016 року);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Дочірнього підприємства ФМ Ложістік Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Титан про стягнення 112000,00 грн. авансу, сплаченого за Договором поставки № 0505/16 від 05.05.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2016 року порушено провадження у справі № 911/3099/16 та призначено справу до розгляду на 18.10.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 18.10.2016 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 22.09.2016 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 14.11.2016 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, розгляд справи 14.11.2016 року не відбувся та ухвалою суду від 17.11.2016 року розгляд справи було призначено на 28.11.2016 року.

В судовому засіданні 28.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 28.11.2016 року не зявився, про причини неявки господарський суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2016 року між Дочірнім підприємством ФМ Ложістік Дніпро (далі - позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Завод Титан (далі - відповідач, Постачальник) було укладено Договір поставки № 0505/16 (далі - Договір), згідно п. 1.1 якого Постачальник зобовязується поставити Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти й оплатити пересувну платформу для здійснення вантажно-розвантажувальних робіт (надалі-Продукція).

Повне найменування, тип і кількість, асортимент, комплектність Продукції визначаються Сторонами у Специфікації (Додаток № 1), яка є невідємною частиною даного Договору (п. 1.2 Договору). Загальна вартість продукції становить 160000,00 грн. (п. 2.1 Договору).

Покупець вносить на поточний рахунок Постачальника передоплату за Продукцію в розмірі 70% від її вартості згідно рахунку-фактури протягом 2-х банківських днів з дати підписання договору (п. 2.2 Договору).

Решта суми в розмірі 30 % сплачується Покупцем протягом 2-х банківських днів після повідомлення Постачальником про готовність фактичної передачі Продукції та перевірки Покупцем фактичної готовності продукції (п. 2.3 Договору).

Продукція повинна бути поставлена Покупцю в строк до 40 робочих днів або 8 календарних тижнів, з моменту отримання передоплати, передбаченої п.2.2 даного Договору (п. 4.1 Договору).

Датою поставки Продукції необхідно вважати дату, зафіксовану уповноваженими представниками Сторін в акті приймання-передачі та/або видатковій накладній (п. 4.5 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх обовязків (п. 9.1 Договору).

У звязку з уточненням конструктиву пересувної платформи, узгодженням додаткових креслень з деталізацією вузлів конструктиву платформи, Сторони, Додатковою угодою № 1 від 15.06.2016 рок до Договору, затвердили новий графік контролю виконаних робіт.

Як встановлено судом, позивачем на виконання п. 2.2 Договору, було сплачено відповідачу 112000,00 грн. в якості попередньої оплати вартості Продукції за Договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 3911 від 05.05.2016 року на суму 112000,00 грн. (одержано банком 06.05.2016 року).

Однак, відповідач в порушення п. 4.1 Договору, у передбачений Договором строк (до 03.07.2016 року, як встановлено судом) свої обовязки з поставки Продукції не виконав, у звязку з чим, позивач звернувся до відповідача з Претензією № 1237/16 від 09.09.2016 року про стягнення заборгованості за Договором, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача 112000,00 грн. здійсненої передплати, на яку Продукція не була поставлена.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обовязку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідач спірні кошти в сумі 112000,00 грн. не повернув, Продукції на відповідну суму не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем не спростовано, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 112000,00 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 112000,00 грн. суми сплаченого та неповернутого авансу, є правомірними і обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Титан (08342, Київська обл., Бориспільський район, с. Ревне, вул. Бориспільська, 9, код 33483992) на користь Дочірнього підприємства ФМ Ложістік Дніпро (08330, Бориспільський район, с. Дударків, вул. Незалежності, 2/2, код 20071893) 112000 (сто дванадцять тисяч) грн. 00 коп. авансу та 1680 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.12.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін