ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

30 листопада 2016 року Справа № 915/1201/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Первинної профспілкової організації КП СКП Гуртожиток, вул. М. Василевського, 55-А, м. Миколаїв, 54055

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Спеціалізоване комунальне підприємство Гуртожиток, вул. М. Василевського, 55-А, м. Миколаїв, 54055 ()

про стягнення заборгованості зі сплати членських профспілкових внесків у розмірі 29 931 грн. 20 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, голова, паспорт ЕО911481 виданий 12.07.2001 року;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №917 від 09.08 .2016 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулась Первинна профспілкова організація КП СКП Гуртожиток з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 підприємства Спеціалізоване комунальне підприємство Гуртожиток про стягнення заборгованості зі сплати членських профспілкових внесків у розмірі 29 931 грн. 20 коп.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.11.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 30.11.2016 року.

Розглянувши в судовому засіданні 30.11.2016 року матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Подана позовна заява мотивована тим, що на КП «СКП «Гуртожиток» створена та діє профспілка.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п. 6 розділу VІІ «Соціально-побутові гарантії, пільги, компенсації» колективного договору між КП СКП Гуртожиток та первинною профспілковою організацією КП СКП Гуртожиток (зареєстрованого в Департаменті праці та соціального захисту Миколаївської міської ради 27.10.2015 року під № 25/15), п. 8.2.2 Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України, Всеукраїнським обєднанням обласних організацій роботодавців Федерація роботодавців ЖКГ України та Центральним комітетом профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 рік роботодавець зобовязаний щомісячно і безоплатно утримати та перерахувати на рахунок профспілки членські профспілкові внески у розмірі 1, 0 % із заробітної плати працівників - членів профспілки.

Починаючи з жовтня 2014 року по теперішній час КП «СКП «Гуртожиток» утримує членські профспілкові внески, але не перераховує їх на розрахунковий рахунок профспілки, що і стало підставою для звернення до господарського суду із даним позовом.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, позивачами і відповідачами в судовому процесі у господарських судах можуть бути підприємства та організації, зазначені в ст. 1 ГПК України, в тому числі, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, фізичні особи-підприємці.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.11 року № 10 Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам з останніми змінами від 16.12.15 року підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК).

Відповідно до п. 3.1 вищевказаної Постанови № 10 господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п. 14 вищевказаної Постанови № 10 якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (ст. 17), Господарським процесуальним кодексом України (ст. ст. 1, 12), Кримінально процесуальним кодексом України або Кодексом про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження або до провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, по-друге субєктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначений ст. 12 ГПК України.

Дослідивши подану суду позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до Довідки № 117 від 28.11.2016 року, виданої Миколаївською обласною організацією профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, Первинна профспілкова організація СКП «Гуртожиток» є організаційною ланкою Всеукраїнської добровільної неприбуткової організації Професійної спілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України та входить до складу Миколаївської обласної організації профспілок (арк. 18), яка в свою чергу зареєстрована Міністерством юстиції України 28 січня 2000 року за номером № 1318 та набула статусу юридичної особи (інформація Миколаївського міського управління юстиції від 04.07.2012 року) (арк. 19).

Таким чином, Первинна профспілкова організація СКП «Гуртожиток» не є юридичною особою.

Відповідно до п. 1.4 Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України, Всеукраїнським обєднанням обласних організацій роботодавців Федерація роботодавців ЖКГ України та Центральним комітетом профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013-2015 рік (арк.. 23), галузева угода регулює відносини, встановлює права та обовязки субєктів соціального діалогу з питань формування і реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин та є чинним актом соціального діалогу, який встановлює мінімальні й обовязкові для виконання на подальших рівнях колективних переговорів галузеві норми в оплаті і умовах праці, пільги, трудові та соціальні гарантії.

Відповідно до п. 4 Колективного договору № 25/15 від 27.10.2015 року, укладеного між КП СКП Гуртожиток та первинною профспілковою організацією КП СКП Гуртожиток, колективний договір укладено відповідно до Закону України «Про соціальний діалог в Україні», Закону України «Про колективні договори і угоди» (арк. 37).

Відповідно до п. 7-9 вищевказаного Колективного договору колективний договір укладений згідно норм чинного законодавства, Генеральної, галузевої та територіальної галузевої угод. Положення колективного договору діють безпосередньо і є обов'язковими для дотримання керівником, працівниками і профспілковим комітетом. Дія колективного договору поширюється на всіх працівників підприємства.

Вказаним Колективним договором сторони врегулювали трудові відносини, забезпечення зайнятості працюючих, режим роботи, тривалість робочого часу та часу відпочинку, оплату праці, охорону праці, соціально-побутові гарантії, пільги та компенсації, організацію охорони здоровя, гарантії діяльності трудового колективу, контроль за виконанням колективного договору (арк. 37-56).

Таким чином, предметом спору у даному випадку є стягнення з відповідача заборгованості зі сплати членських профспілкових внесків. Профспілкові внески не є результатом господарської діяльності підприємства, а являють собою частину заробітної платні, яку робітники - члени профспілки - добровільно перераховують профспілці. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на умови Колективного договору, укладеного з відповідачем, Статут профспілки робітників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України тощо.

Закон України «Про колективні договори і угоди» визначає правові засади розробки, укладення та виконання колективних договорів і угод з метою сприяння регулюванню трудових відносин та соціально-економічних інтересів працівників і роботодавців.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх організації та об'єднання ведуть колективні переговори, укладають колективні договори, генеральну, галузеві (міжгалузеві), територіальні угоди від імені працівників у порядку, встановленому законом.

Профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін. У разі відмови усунути ці порушення або недосягнення згоди у зазначений термін профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до місцевого суду.

Первинна профспілкова організація КП СКП Гуртожиток звернулася до суду з позовом, вимоги якого спрямовані на захист трудових прав працівників зазначеного товариства. В даному випадку мова йде про спір, що виник у зв'язку із невиконанням роботодавцем обов'язків зі щомісячного утримання із заробітної плати та перерахування на рахунок профспілки внесків робітників у відповідності з укладеним колективним договором. Спірні правовідносини сторін склались у площині внутрішньої трудової діяльності підприємства, а розгляд таких спорів не відноситься до компетенції господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі, оскільки позовна заява не може розглядатись господарським судом Миколаївської області, у звязку з тим, що правовідносини між сторонами виникли між первинною профспілковою організацією, яка не є субєктом господарювання, та за своїм характером є цивільно-правовими (трудові правовідносини), а не господарськими. Отже, подана заявником позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а заявник може захистити своє право, у випадку його порушення, звернувшись до суду загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 4.2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 року з останніми змінами від 14.07.16 року встановлено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вирішення даного спору відповідно до законів України, міждержавних угод чи договорів віднесене до відання інших органів (останній абзац пункту 1 частини першої статті 12 ГПК).

За таких обставин, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження по справі № 915/1201/16.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Судом враховано, що при зверненні до суду із позовом заявник не сплачував судовий збір. Відтак, в суду відсутні правові підстави для повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи, що дана справа № 915/1201/16 не підлягає вирішенню в господарських судах України, заява позивача про збільшення позовних вимог від 28.11.2016 року (арк. 90) судом не розглядається.

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України Про судовий збір, п. 1 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

припинити провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації КП СКП Гуртожиток до відповідача ОСОБА_1 підприємства Спеціалізоване комунальне підприємство Гуртожиток () про стягнення заборгованості зі сплати членських профспілкових внесків у розмірі 29 931 грн. 20 коп. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у звязку тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, ст. 106 ГПК України.

Суддя Е.М. Олейняш