РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа № 918/185/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Розізнана І.В.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу колективного підприємства "Управління механізації будівництва" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі №918/185/15

за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" (м. Рівне)

до відповідачів: 1) спільного підприємства "Мехагробуд" (м. Рівне); 2) колективного підприємства "Управління механізації будівництва" (м. Рівне)

про визнання недійсними окремих положень статуту та установчого договору

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - ОСОБА_1, представник за довіреністю від 05.08.2015р.;

відповідача-2 - ОСОБА_2 (голова комісії з припинення або ліквідатор); ОСОБА_3, представник за довіреністю від 20.07.2015р.;

Судом розяснено представникам права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулася до господарського суду Рівненської області із позовом до спільного підприємства "Мехагробуд" про визнання недійсними окремих положень статуту та установчого договору.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі №918/185/15 задоволено позов; визнано недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) статуту спільного підприємства "Мехагробуд", зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 р. № 1742 р. зі змінами зареєстрованими державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради, запис від 10.11.2011 р. № 1001888, а саме: пункт 2 та пункт 13 в частині зазначення колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником спільного підприємства "Мехагробуд" (); визнано недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) установчого договору про створення та діяльність спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 р. № 1742 р., а саме: пункт 1.1 та пункт 4.1 в частині зазначення колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником спільного підприємства "Мехагробуд" (); стягнуто з відповідача на користь позивача 2 436,00 грн. - витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, колективне підприємство "Управління механізації будівництва" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 р. третю особу - колективне підприємство "Управління механізації будівництва" залучено відповідачем у справі №918/185/15.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 р. у даній справі апеляційну скаргу КП "Управління механізації будівництва" задоволено; рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі №918/185/15 скасовано; у позові Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016 р. у справі № 918/185/15 касаційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" задоволено частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 р. у справі № 918/185/15 скасовано; справу передано на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду в іншому складі суддів.

За результатами нового розгляду, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. апеляційне провадження за скаргою колективного підприємства "Управління механізації будівництва" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі № 918/185/15 було припинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

10.03.2016р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повторно надійшла апеляційна скарга КП "Управління механізації будівництва", в якій скаржник просив рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі № 918/185/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскільки позивач у справі на час подання позову вийшов зі складу засновників спільного підприємства "Мехагробуд", права його в жодний спосіб не порушені, тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову та прийняв незаконне рішення. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не досліджувалось питання, яким саме майном володіє спільне підприємство "Мехагробуд" та джерела його виникнення. Встановлюючи відсутність факту передачі майна від КП "Управління механізації будівництва" до СП "Мехагробуд", судом першої інстанції не було встановлено, яким чином та на підставі яких документів позивач передав свою частку в розмірі 51% в статутний капітал спільного підприємства. На думку скаржника безпідставно поза увагою місцевого господарського суду залишилась заява про застосування строку позовної давності подана керівником підприємства ОСОБА_2, оскільки протокол №1 загальних зборів засновників СП "Мехагробуд" від 18.09.1995р. та установчий договір від 28.12.1995р. частково оскаржені лише у 2015 році, а тому суд зобовязаний був встановити обставини, які унеможливлювали позивача звернутись з таким позовом у встановлений законом строк.

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" подала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №8635/16 від 30.03.2016р.), в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Спільне підприємство "Мехагробуд" подало до суду відзиви на апеляційну скаргу (вх. №8634/16 від 30.03.2016р., вх. №10166/16 від 12.04.2016р.), в яких відповідач-1 заперечує доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2016р. поновлено строк для подання апеляційної скарги на рішення суду; прийнято дану апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду у складі колегії суддів головуючий суддя Сініцина Л.М., судді Грязнов В.В., Гудак А.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. задоволено заяву суддів Сініциної Л.М. та Грязнова В.В. про самовідвід, заявлений у справі №918/185/15 господарського суду Рівненської області, відведено суддів Сініцину Л.М. та Грязнова В.В. від участі у розгляді справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Василишин А.Р., Гудак А.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.04.2016р. заяву головуючої судді Олексюк Г.Є. про самовідвід у справі № 918/185/15 задоволено.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Розізнана І.В., судді Василишин А.Р., Гудак А.В.

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та спільне підприємство "Мехагробуд" подали до суду клопотання (вх. №13285/16 від 17.05.2016р. та вх. №13287/16 від 17.05.2016р.) про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2016р. відмовлено заявникам в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, розгляд справи відкладено.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 09.06.2016р. та від 13.09.2016р. провадження у справі зупинялося до розгляду Вищим господарським судом України касаційних скарг спільного підприємства "Мехагробуд" та Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. у справі №918/185/15; продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п`ятнадцять днів.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 23.11.2016р. заявив усне клопотання про припинення провадження у справі, зазначив, що суд апеляційної інстанції безпідставно поновив скаржнику строк на апеляційне оскарження та прийняв до провадження апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 23.11.2016р. представники скаржника заперечили проти усного клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі.

Розглянувши усне клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі, колегія суддів не вбачає підстав, унормованих ст. 80 ГПК України для вчинення даної процесуальної дії. Крім того, враховуючи приписи чинного законодавства щодо забезпечення кожному права на справедливий суд, гарантування права на апеляційне оскарження судового рішення, а також права на розгляд справи в суді приходить до висновку, що задоволення клопотання про припинення провадження у справі призведе до обмеження судом апеляційної інстанції права особи на апеляційне оскарження судового рішення, порушення принципу верховенства права, як засади відправлення правосуддя.

В судовому засіданні 23.11.2016р. представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 23.11.2016р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судове засідання 23.11.2016р. не з`явився, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним судом, в 1975р. Ровенським обласним міжколгоспним об'єднанням по будівництву "Облміжколгоспбуд" (далі - "Облміжколгоспбуд") прийнято рішення про створення Ровенського управління механізації будівництва. Ровенське управління механізації будівництва діяло на підставі тимчасового Положення, яке затверджено постановою Облміжколгоспбуду від 30.01.1978р. №28.

Відповідно до розділу 3 вказаного Положення, Ровенське управління механізації будівництва розпоряджається виділеними Ровенським обласним міжколгоспним об'єднанням по будівництву "Облміжколгоспбуд" в установленому порядку основними і оборотними засобами в розмірах, які забезпечують виконання виробничої програми і складають статутний фонд.

У 1987р. Ровенське обласне міжколгоспне об'єднання по будівництву "Облміжколгоспбуд" реорганізовано з правонаступництвом в Ровенське обласне кооперативно-державне об'єднання по агропромисловому будівництву - "Ровноагробуд". На підставі наказу Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд" №130 від 31.03.1987р. Ровенське управління механізації будівництва з 01.04.1987р. перейменовано в Ровенське управління механізації будівництва "Ровноагробуд".

18.06.1987р. Ровенським обласним кооперативно - державним об'єднанням по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд" затверджено нове Положення Ровенського управління механізації будівництва Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд", яким вказаний структурний підрозділ керувався до моменту його ліквідації.

У 1992р. Ровенське обласне кооперативно - державне об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд" реорганізовано в Рівненську обласну виробничу кооперативно - державну асоціацію по сільському будівництву "Рівнеагробуд". Ровенське управління механізації будівництва "Ровноагробуд" змінило назву на Рівненське управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд".

18.12.1995р. проведені збори засновників спільного підприємства "Мехагробуд" на яких прийняті рішення, що оформлені протоколом №1 від 18.12.1995р., а саме: створити на базі недержавної частки майна Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" спільне підприємство "Мехагробуд"; затвердити статут спільного підприємства "Мехагробуд". Статут спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрований розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995р. №1742р.

Пунктом 2 статуту спільного підприємства "Мехагробуд" передбачено, що засновниками (учасниками) та власниками підприємства є Рівненська обласна виробнича кооперативно - державна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

Згідно п. 13 статуту спільного підприємства "Мехагробуд" статутний фонд спільного підприємства складається з недержавної частки майна Рівненського управління механізації будівництва обласної кооперативно - державної асоціації по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", яке згідно рішення п'ятої обласної конференції виробничої кооперативно - державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року №1 поділене між асоціацією та членами трудового колективу, що утворили колективне підприємство "Управління механізації будівництва", відповідно на 51 % та 49 %.

Вартість майна, переданого засновником підприємства - обласною виробничою кооперативно - державною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" склала крб., а колективним підприємством "Управління механізації будівництва" - НОМЕР_1 крб. Загальна сума статутного фонду Підприємства склала 0 крб.

Засновниками укладено установчий договір про створення та діяльність спільного підприємства "Мехагробуд", згідно з п.1.1. якого, засновниками (учасниками) та власниками підприємства є Рівненська обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

Пунктом 4.1 вказаного установчого договору передбачено, що статутний фонд спільного підприємства "Мехагробуд" складається з недержавної частки майна Рівненського управління механізації будівництва обласної кооперативно-державної асоціації по агропромисловому будівництву "Рівнеагробуд", яке, згідно рішення п'ятої обласної конференції виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 року № 1 поділене між асоціацією та членами трудового колективу, що утворили колективне підприємство "Управління механізації будівництва", відповідно на 51 % та 49 %. При цьому, вартість майна, переданого засновником підприємства - обласною виробничою кооперативно-державною асоціацією по сільському будівництву "Рівнеагробуд" склала крб., а колективним підприємством "Управління механізації будівництва" - крб. Загальна сума статутного фонду підприємства склала 0 карбованців.

За рішенням правління Асоціації "Рівнеагробуд" від 15.01.2007р., яке оформлене постановою №9 від 15.01.2007р. вирішено ліквідувати філію структурний підрозділ - Рівненське управління механізації будівництва (УМБ) з юридичною адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 120 Д.

16.01.2007р. до єдиного державного реєстру внесено запис щодо закриття Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" за номером 4001867, що підтверджується відповідним повідомленням державного реєстратора.

Предметом позову в даній справі є вимога позивача визнати недійсним з моменту їх прийняття окремих пунктів (положення) статуту спільного підприємства "Мехагробуд", зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995р.№1742р. зі змінами зареєстрованими державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради, запис від 10.11.2011р. № 1001888 а саме: пункт 2 та пункт 13 в частині зазначення колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником спільного підприємства "Мехагробуд" (); визнати недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) установчого договору про створення та діяльність спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995р. №1742р., а саме: пункт 1.1 та пункт 4.1 в частині зазначення колективного підприємства "Управління механізації будівництва" засновником (учасником) та власником спільного підприємства "Мехагробуд".

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. ст. 2, 9, 10 Закону України "Про підприємства в Україні", ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, ст. ст. 87, 88, 91, 92, 96, 97, 334 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 60, 62, 65 Господарського кодексу України, тимчасове положення про управління (участок) механізації будівництва обласної міжколгоспної будівельної (дорожньобудівельної) організації системи Укрміжколгоспбуду, положення Ровенського управління механізації будівництва Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд", витяг зі статуту Асоціації "Рівнеагробуд", виписку з наказу Ровенського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву №130 від 31.03.1987р., повідомлення Асоціації "Рівнеагробуд" від 15.01.2007р. №1/6-4, постанову правління Асоціації "Рівнеагробуд" №9 від 15.01.2007р., повідомлення державного реєстратора про закриття відокремленого підрозділу від 15.01.2007р. №1/6-4, протокол №1 загальних зборів засновників СП "Мехагробуд" від 18.12.1995р., рішення п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" №1 від 04.08.1995р. При цьому, позивач зазначив, що колективне підприємство "Управління механізації будівництва" не являється засновником СП "Мехагробуд", оскільки майно, вказане у статуті не передавалось, акти приймання-передачі майна від трудового колективу УМБА "Рівнеагробуд" для КП "Управління механізації будівництва" відсутні. Водночас, позивач вказав, що відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2014р. у справі №817/205/14 КП "Управління механізації будівництва" перебуває в процедурі ліквідації, запис про внесення судового рішення щодо припинення КП "Управління механізації будівництва" внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що взагалі перешкоджає асоціації "Рівнеагробуд", як законному засновнику здійснювати свої функції з управління корпоративними правами СП "Мехагробуд".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено такі способи захисту, як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, приписами ст. 20 ГК України передбачено можливість визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст наведених норм діючого законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 34 ГПК України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення цього права (інтересу) відповідачем.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно ст. 2 Закону УРСР "Про підприємства в Україні" від 27.03.1991р. №887-ХІІ (чинний на момент затвердження спірних установчих документів) відповідно до форм власності, встановлених Законом України "Про власність", можуть діяти, зокрема, спільне підприємство, засноване на базі об'єднання майна різних власників (змішана форма власності). У числі засновників спільного підприємства відповідно до законодавства України можуть бути юридичні особи та громадяни України, союзних республік, інших держав.

Відповідно до ст. 9 вказаного вище Закону підприємство діє на основі статуту. Статут затверджується власником (власниками) майна, а для державних підприємств - власником майна за участю трудового колективу. У статуті визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства.

Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від роздержавлення і приватизації власності; придбання майна іншого підприємства, організації; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; інші джерела, не заборонені законодавчими актами України (ч.4 ст.10 Закону УРСР "Про підприємства в Україні" від 27.03.1991р. №887-ХІІ).

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону про господарські товариства, статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

При вирішенні спорів про визнання установчих документів господарського товариства недійсними господарським судам необхідно розмежовувати правову природу статуту та установчого (засновницького) договору товариства. Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вимоги про визнання недійсними установчих документів, як правило, розглядаються господарським судом у справах, у яких вирішуються спори про визнання недійсними (про скасування) рішень загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, якими ці установчі документи затверджувались (вносились зміни до установчих документів), а отже є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів про затвердження змін до установчих документів (нових редакцій статуту господарського товариства) (довідка Вищого господарського суду України за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав від 01.02.2014).

Згідно з пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016р. під час вирішення корпоративних спорів про визнання недійсними установчих документів господарські суди повинні виходити з того, що затвердження установчого документа є необхідною дією у процесі створення юридичної особи. Тому під час визначення підстав для визнання установчих документів недійсними господарським судам слід керуватися пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України. З урахуванням положень цієї норми підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов'язково в них міститися, зокрема, визначені статтями 88, 120, 134, 143, 151, 154 ЦК України, статтями 57, 82 ГК України, статтями 4, 51, 65, 67, 76 Закону України "Про господарські товариства", статтею 13 Закону України "Про акціонерні товариства"

Позивач просить визнати недійсними з моменту їх прийняття пункти 2, 13 статуту та пункти 1.1., 4.1. установчого договору спільного підприємства "Мехагробуд" з підстав того, що КП "Управління механізації будівництва" будь-якого майна (грошових коштів) до статутного фонду СП "Мехагробуд" не передавало.

Як пояснив представник відповідача-2 в суді апеляційної інстанції як такого виділення та передачі майна до статутного фонду СП "Мехагробуд" КП "Управління механізації будівництва" не було (акту приймання-передачі сторони не підписували), майно членів трудового колективу, що утворили КП "Управління механізації будівництва" автоматично перейшло до СП "Мехагробуд" після прийняття рішення про його створення.

Твердження відповідача-2 підтверджуються тим, що СП "Мехагробуд" створено на базі недержавної частки майна Управління механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд", що вбачається з рішення від 18.12.1995р., статуту та установчого договору. Позивачем не оскаржувалось рішення зборів засновників спільного підприємства "Мехагробуд", що оформлене протоколом №1 від 18.12.1995р. про створення СП "Мехагробуд". Судом апеляційної інстанції дана позиція приймається як доведена.

В свою чергу, апеляційною інстанцією не встановлено, а позивачем не доведено, що ним була виділена та передана до статутного фонду СП "Мехагробуд" його частка майна.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що статут СП "Мехагробуд" зареєстрований у встановленому законом порядку на підставі поданих документів, будь-яких претензій з боку позивача, як одного із засновників СП "Мехагробуд" щодо неналежного виконання відповідачем-2 умов статуту на час його державної реєстрації не було, доказів протилежного суду не надано; протягом двадцяти років з моменту створення СП "Мехагробуд" у позивача не виникало сумнівів у дійсності положень статуту та установчого договору, а також не було будь-яких нарікань щодо здійснення (обмеження) його права в управлінні підприємством; позивачем не вносилися зміни до статуту, тобто, позивач не заперечував протягом тривалого часу належне виконання умов статуту та установчого договору відповідачем-2.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що виконання (невиконання) умов установчого договору та положень статуту не є підставою для визнання їх недійсними, позивачем, в силу норм ст. 33, 34 ГПК України, не доведено факту невідповідності оспорюваних пунктів установчого договору та статуту СП "Мехагробуд" вимогам законодавства, можливі порушення закону у разі їх існування могли бути усунуті позивачем; останнім не доведено порушення його права та охоронюваних законом інтереси при укладенні установчого договору та затвердженні статуту СП "Мехагробуд", тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позов безпідставний та необґрунтований, тому в його задоволенні слід відмовити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Разом з тим, з метою забезпечення правильного і однакового застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів Пленумом Вищого господарського суду України прийнято постанову №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішені господарських спорів", зокрема у п. 2.2 постанови Пленуму визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Таким чином, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, оскільки апеляційним судом не встановлено порушення прав позивача при вирішенні спору, тому судом не застосовується строк позовної давності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу колективного підприємства "Управління механізації будівництва" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі №918/185/15 задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. у справі №918/185/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

3. Стягнути з Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" на користь колективного підприємства "Управління механізації будівництва" 2679,60 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.