донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.12.2016 справа №908/2322/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1О ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача:ОСОБА_5 (за довіреністю №2-329 від 24.12.2015р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (за довіреністю №19/3135 від 29.03.2016р.);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від01.11.2016р. (повний текст підписано 07.11.2016р.)
у справі№908/2322/16 (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м.Київ
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя
простягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 22480014,39грн. за договором № від 17.12.2015р., з яких: заборгованості за надані в лютому, травні, червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 18412960,02грн., пені в розмірі 2128590,10грн., 3% річних в розмірі 178284,05грн., інфляційних втрат в розмірі 565961,65грн. та 7% штрафу в розмірі 1194218,57грн.

В перебігу розгляду справи Позивач своїми заявами двічі збільшував суму позовних вимог (а.с.а.с.86-90 т.1, а.с.а.с.1-5 т.2), додаючи нові періоди виникнення заборгованості і нарахувань на неї, остаточно вимагаючи стягнення заборгованості за надані в лютому, травні, червні, липні, серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 21217254,03грн., пені в розмірі 3069274,35грн., 3% річних в розмірі 270834,77грн., інфляційних втрат в розмірі 921586,90грн. та 7% штрафу в розмірі 1382987,09грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.11.2016р. (повний текст підписано 07.11.2016р.) по справі №908/2322/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (з урахуванням прийнятих заяв про збільшення їх розміру), після перевірки арифметичної вірності розрахунків по яким, були задоволені частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» заборгованості за надані в лютому, травні, червні, липні, серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 21217254,03грн., пені в розмірі 3045686,14грн., 3% річних в розмірі 269095,63грн. та інфляційних втрат в розмірі 819347,08,90грн., при цьому у задоволені позовних вимог в частині стягнення 7% штрафу в розмірі 1382987,09грн. було відмовлено.

Рішення місцевого суду було мотивоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх грошових зобовязань з оплати наданих йому послуг з балансування обсягів природного газу та правомірністю нарахування на означену суму заборгованості пені, 3% річних, інфляційних втрат на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, між тим, з приводу стягнення 7% штрафу на підставі ст.231 Господарського кодексу України, суд першої інстанції зазначив, що означена норма права застосовується виключно до не грошових зобовязань, а тому позовні вимогу в цій частині задоволенню не підлягають.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2016р. по справі №908/2322/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає:

- не застосування останнім при винесенні рішення положень розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП України №2493 від 30.09.2015р., з якого вбачається, що невиконання Позивачем свого обовязку з надання звіту про надані послуги, виключає виникнення у нього право вимагати виконання зустрічного зобовязання здійснення Відповідачем оплати за надані послуги балансування, оскільки підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги транспортування, що також вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 02.03.2013р. по справі №33/5005/7554/2012, при цьому сторонами договору було змінено порядок проведення розрахунків;

- не застосування судом положень ст.ст.11,509,530 Цивільного кодексу України, з яких вбачається, що сплата Замовником послуг балансування в повній мірі залежить від вчасно наданих (до 14-го числа наступного за газовим місяцем) односторонньо розрахованих Оператором газотранспортної системи актів наданих послуг та рахунків на оплату, при цьому, акти наданих послуг та рахунки-фактури були направлені Позивачем з порушенням строків, визначених договором та Кодексом газотранспортної системи, таким чином, враховуючи, що укладеним договором не було визначено строк виконання зобовязання щодо послуг з балансування природного газу у випадку несвоєчасного надання Позивачем Відповідачу рахунку на оплату та актів надання послуг то сплату наданих послуг Позивач має вимагати саме в порядку ст.530 Цивільного кодексу України, що не було здійснено останнім та свідчить про завчасність подання позову;

- підписанням Спільних протокольних рішень і виконанням їх положень, та положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України №493/688 від 03.08.2015р., сторони фактично змінили порядок і строки проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору № від 17.12.2015р., а саме погодили, що часткова оплата наданих послуг з транспортування газу за цим договором підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків;

- неправомірне прийняття судом заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог, якою останній доповнив свої вимоги стягненням з Відповідача заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу за серпень 2016р., що у розумінні Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. розцінюється як додаткова вимога та є фактично зміною предмету позову, яка заявлена була Позивачем вже після початку розгляду справи по суті.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Скакун О.А. та Зубченко І.В

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 06.12.2016р. об 15.10.

У звязку із перебуванням судді Скакуна О.А. на лікарняному, його у складі судової колегії за результатами автоматичної зміни було замінено на суддю Марченко О.А.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 06.12.2016р. підтримав апеляційну скаргу у повному обсягу та надав додаткові пояснення (а.с.а.с.126-138 т.2), за змістом яких наголосив на неукладенності договору № від 17.12.2015р. через не підписання певних додатків до нього, які є його невідємною частиною.

Представник Позивача у судовому засіданні 06.12.2016р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві (а.с.а.с.107-113 т.2)

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 17.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (Оператором) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (Замовником,) було укладено договір транспортування природного газу № (Договір а.с.а.с.22-32 т.1), відповідно до п.2.1 якого, Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену і цьому договорі вартість таких послуг.

У своїх правовідносинах сторони керуються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р.

Відповідно до п.17.1 договору, останній набирає чинності з дня його укладання і діє до 31.12.2016р., а умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015р., при цьому договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В свою чергу, відповідно до п.2.3 договору сторони узгодили, що Замовнику можуть бути надані наступні послуги:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи;

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підстав підтверджених номінацій;

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Згідно з п.2.4 договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором визначається підписанням Додатка 1 (розподіл потужності) та/або Додатку 2 (транспортування).

В п.2.6 договору зокрема визначено,що Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі, а Оператор, відповідно до п.2.7 договору має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Згідно з п.3.1 договору, Оператор зобов'язався, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.1 договору визначено, що Замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси.

Також, в п.6.1 договору сторони погодили, що Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з Додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу (п.6.2 договору)

Надання номінацій (реновацій) для отримання транспортування здійснюється в порядку, встановленому Кодексом, при цьому, форми номінацій і реновацій оприлюднюються Оператором на його офіційному веб-сайті ( п.6.3 договору).

Як передбачено п.9.1 договору, у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу газотранспортної системи (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. №2493, далі Кодекс) в строк до двадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, замовник зобовязаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

При цьому, згідно з п.9.2 договору, вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою В балансування = БЦГ*К*Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу Замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до п.9.3 договору, базова ціна газу визначається Оператором відповідно до кодексу. Оператор системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті.

За змістом п.9.4 договору, Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобовязаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

У п.11.4 договору, сторони узгодили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до кодексу та розділу ІХ цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, на виконання умов договору Позивачем у лютому, травні, червні, липні та серпні 2016р., з метою забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи, були вжиті відповідні заходи щодо фізичного балансування обсягів природного газу в газотранспортній системі, шляхом отримання від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» природного газу відповідно до актів приймання-передачі природного газу (а.с.а.с.41-46 т.2):

- від 29.02.2016р. - 133654,17тис.куб.м. природного газу на загальну суму в розмірі ,96грн.(з ПДВ);

- від 31.05.2016р. - 20155,304тис.куб.м. природного газу на загальну суму в розмірі 133798970,08грн.(з ПДВ);

- від 30.06.2016р. - 75266,749тис.куб.м. природного газу на загальну суму в розмірі 506153833,68грн.(з ПДВ);

- від 31.07.2016р. - 40000тис.куб.м. природного газу на загальну суму в розмірі 268992000,001грн.(з ПДВ);

- від 31.08.2016р. - 20732,098тис.куб.м. природного газу на загальну суму в розмірі 151435536,64грн.(з ПДВ).

Зі змісту означених актів вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передає Позивачу обсяги імпортованого природного газу для забезпечення балансування.

Між тим, у період лютий, травень, червень, липень та серпень 2016р., представниками Позивача під час здійсненням прав та обовязків передбачених договором, було встановлено наявність у Відповідача негативних місячних небалансів, а саме:

- в лютому 2016р. в обсязі 2099,850тис.куб.м.;

- в травні 2016р. в обсязі 199,700тис.куб.м.;

- в червні 2016р. в обсязі 199,160тис.куб.м.;

- в липні 2016р. в обсязі 199,857тис.куб.м.;

- в серпні 2016р. в обсязі 199,920тис.куб.м., що не були врегульовані Відповідачем у строк, передбачений п.9.1 укладеного договору та Кодексом.

Таким чином, листами від 16.03.2016р. вих. №3833/12, від 18.04.2016р. вих. №5885/12, від 15.06.2016р. вих. №8738/12, від 15.07.2016р. вих. №10069/12, від 15.08.2016 р. вих. №11508/12, від 15.09.12016 р. вих. №12798/12 Позивач повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування обсягів природного газу та направив на адресу останнього складені згідно з умовами договору та Кодексу - акти надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунки вартості послуг балансування та рахунки за відповідні місяці. (а.с.а.с.33-54,97-101 т.1, а.с.а.с.11-15 т.2)

Відповідно до п.9.2 укладеного договору, розрахунок був проведений з урахуванням інформації з офіційного веб-сайту Позивача, де базова ціна газу становила:

- на лютий 2016р. - 7486,80грн. з ПДВ (з виключенням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20грн. (враховуючи ненадання послуг вказаного виду);

- на травень 2016р. - 6705,60грн. з ПДВ, (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду) (враховуючи ненадання послуг вказаного виду);

- на червень 2016р. - 6792,00грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду);

- на липень 2016р. - 5604,00грн. без ПДВ (без урахування послуг зі зберігання природного газу, що складає 67,20грн. (враховуючи ненадання послуг вказаного виду);

- на серпень 2016р. - 6087,00грн. без ПДВ (без урахування послуг зі зберігання природного газу, що складає 67,20грн. (враховуючи ненадання послуг вказаного виду).

Відповідно, вартість послуг балансування газу:

- за лютий 2016р.: 15721156,98грн.: 7486,80грн. х 2099,850тис.куб.м. х 1,0;

- за травень2016р.: 1339108,32грн.: 6705,60грн. х 199,700тис.куб.м. х 1,0;

- за червень 2016р.: 1352694,72грн.: 6792,00грн. х 199,160тис.куб.м. х 1,0;

- за липень 2016р.: 1343998,36грн.: 5604,00грн. х 20% х 199,857тис.куб.м. х 1,0;

- за серпень 2016р.: 1460295,65грн.: 6087,00грн. х 20% х 199,920тис.куб.м. х 1,0

Відтак, Позивачем відповідно до вимог п.п.9.1-9.5,11.4 договору було складено акти про надання послуг балансування обсягів природного газу:

- за лютий - акт №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. на суму 18865388,38грн.(а.с.35 т.1); коригуючий акт №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016р. до первісного акту за лютий, яким було зменшено вартість наданих у лютому послуг на суму 3144231,40грн.(а.с.40 т.1)

- за травень акт №05-05-БАЛАНС від 31.05.2016р. на суму 1339108,32грн.(а.с.46 т.1);

- за червень акт №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. на суму 1352694,72грн.(а.с.52 т.1);

- за липень акт №07-16--БАЛАНС від 31.07.2016р. на суму 1343998,36грн.(а.с.99 т.1);

- за серпень акт №08-16--БАЛАНС від 31.08.2016р. на суму 1460295,65грн.(а.с.13 т.2)

Між тим, свої зобовязання з оплати наданих Позивачем, відповідно означених актів, послуг балансування обсягів природного газу, Відповідач наразі не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 21217254,03грн.

Відповідно до п.13.5 договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбаченим цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, Позивач 29.08.2016р. (згідно відмітки на поштовому конверті а.с.84 т.1) звернувся до Господарського суду Запорізької області з вимогами стягнути з Відповідача суму заборгованості за надані в лютому, травні, червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу та нарахованих на неї пені, 3% річних, інфляційних втрат та 7% штрафу, доповнивши їх в перебігу розгляду справи вимогами щодо стягнення заборгованості і за послуги в липні та серпні 2016р. з відповідними нарахуваннями.

Господарський суд Запорізької області, прийнявши додаткові вимоги та враховуючи доведеність матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх грошових зобовязань з оплати наданих йому послуг з балансування обсягів природного газу та правомірністю нарахування на суму заборгованості пені, 3% річних, інфляційних втрат на підставі ст.625 Цивільного кодексу України задовольнив позовні вимоги частково, перерахувавши суму пені, 3% річних, інфляційних втрат та відмовивши у задоволені стягнення 7% штрафу, нарахованого на підставі ст.231 Господарського кодексу України, мотивувавши це тим, що означена норма права застосовується виключно до не грошових зобовязань, тоді як в даному випадку мають місце саме грошові зобовязання.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-кого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Враховуючи правову природу та змісту укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р.

Сутність первісно заявлених та додаткових позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до виконання грошових зобовязань з оплати вартості наданих послуг балансування обсягів природного газу у лютому, травні, червні, липні, серпні 2016р., та застосуванні наслідків їх невиконання у вигляді стягнення 3% річних, інфляційної індексації, пені і штрафу.

За змістом п.7 гл.3 Розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, вбачається, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок надання послуг балансування, тоді як п.4.1 укладеного між сторонами договору встановлює обовязок Замовник своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси. У разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу в строк до двадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, Замовник зобовязаний сплатити Оператору за послуги балансування (п.9.1 договору)

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення повного розрахунку з оплати заборгованості, яка виникла внаслідок несплаченої вартості наданих послуг балансування обсягів природного газу, факт надання яких через наявність негативного балансу у розглядувані періоди підтверджується наявними в матеріалах справи актами про надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунками фактури, відомості за якими, в свою чергу, узгоджуються із відомостями про замовлені та фактичні обсяги транспортування газу (а.с.а.с.43, 56-58 т.1, а.с.а.с.41-44 т.2). Нездійснення такого розрахунку впродовж 5 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури є порушенням відповідного грошового зобовязання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобовязання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

При цьому, за підрахунками апеляційного суду останнім днем належного виконання грошового зобов'язання з оплати послуг балансування щодо кожного окремого рахунку-фактури, враховуючи направлення останніх Позивачем всупереч п.9.4 укладеного договору поштою, а не на електронну адресу, та зважаючи на дату отримання Замовником (Відповідачем) означених рахунків-фактури, що вбачається з роздруківки с сайту Укрпошти відстеження пересилань поштових відправлень (а.с.а.с.100-103 т.2) є:

- за лютий рахунок №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. ( з урахуванням коригуючого акту та рахунку №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016р.) 12.05.2016р. (5 банківських днів з 29.04.2016р., дати отримання листа з рахунком-фактурою Відповідачем);

- за травень рахунок №05-05-БАЛАНС від 31.05.2016р. - 08.07.2016р. (5 банківських днів з 30.06.2016р., дати отримання листа з рахунком-фактурою Відповідачем);

- за червень рахунок №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. - 08.08.2016р. (5 банківських днів з 29.07.2016р., дати отримання листа з рахунком-фактурою Відповідачем);

- за липень рахунок №07-16--БАЛАНС від 31.07.2016р. - 01.09.2016р. (5 банківських днів з 22.08.2016р., дати отримання листа з рахунком-фактурою Відповідачем);

- за серпень рахунок №08-16--БАЛАНС від 31.08.2016р. - 30.09.2016р. (5 банківських днів з 22.09.2016р., дати отримання листа з рахунком-фактурою Відповідачем).

Відповідно, момент прострочення відповідного грошового зобовязання,а відтак і факт порушення у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, за наявністю якого повязується виникнення права вимагати примусове виконання, є кожний наступний день після означених дат.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що заборгованість за надані в липні та серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу за актом №07-16--БАЛАНС від 31.07.2016р. на суму 1343998,36грн. та актом №08-16--БАЛАНС від 31.08.2016р. на суму 1460295,65грн., яка була заявлена Позивачем заявами про збільшення розміру позовних вимог, виникла вже після звернення Позивача до Господарського суду Запорізької області з первісною позовною заявою (29.08.2016р.), що унеможливлює, в свою чергу, прийняття таких заяв судом у світлі п.п.3.10-3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Дійсно, такі заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу в липні та серпні 2016р. опосередковують самостійні позовні вимоги, що мають свої підстави факти несплати відповідних рахунків за означені періоди, які виникли вже після звернення з такими первісними вимогами, а не збільшує їх кількісні показники.

Відтак, суд першої інстанції всупереч вимог ст.22 Господарського процесуального кодексу України безпідставно прийняв до розгляду заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог, а саме про стягнення додатково заборгованості за надані в липні та серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в на загальну суму 2804294,01грн., що мали оформлюватися як самостійний позов та розподілятись у порядку, визначеному ст.2-1 вказаного Кодексу. В свою чергу, означена обставина впливає на забезпечення дотримання гарантованих ратифікованою Україною ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. прав на належний склад суду, та є підставою для скасування рішення у відповідній частині (заборгованості за липень і серпень 20106р. та інших нарахувань на неї) згідно із ч.3 ст.104 Господарського процесуального кодексу України без надання правової оцінки таким додатковим вимогам по суті.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з правомірності стягнення з Відповідача суми заборгованості лише за надані в лютому, травні, червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу, розраховані відповідно до п.9.2 договору, в розмірі 18412960,02грн., при цьому зазначаючи, що п.9.4 укладеного договору № від 17.12.2015р. не покладає обовязок з оплати Відповідачем послуг балансування в залежність від надання Оператором звітів про надання послуг транспортування, що зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги в цій частині, так сам як і несвоєчасне надання рахунків-фактури Оператором не припиняє грошових зобовязань Замовника та не звільняє від їх виконання.

В свою чергу, за змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобовязання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені.

Таким чином, перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.а.с.7,8 т.2), враховуючи при цьому встановлену вище дату прострочення платежу та стягнення заборгованості лише за лютий, травень, червень 2016р., апеляційний суд зазначає, що належна до стягнення сума інфляційної індексації, відповідно до положення п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. в якому зазначено, що порядок формування індексу інфляції має визначатися за цілий місяць починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, та застосовуватися відносно суми заборгованості, що існувала на останній день місяця, індекс інфляції якого використовується, при цьому, як вірно було зазначено місцевим судом, мають включатися і періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) становить:

- за рахунком №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. (з урахуванням коригуючого рахунку №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016р.) на суму боргу 15721156,98грн., простроченого в оплаті з 12.05.2016р. по 30.09.2016р., період індексації становить з червня 2016р. по вересень 2016р. із сукупним індексом інфляції 1,012%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 187131,95грн.;

- за рахунком №05-05-БАЛАНС від 31.05.2016р. на суму боргу 1339108,32грн., простроченого в оплаті з 08.07.2016р. по 30.09.2016р., період індексації становить з серпня 2016р. по вересень 2016р. із сукупним індексом інфляції 1,015%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 20014,31грн.;

- за рахунком №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. на суму боргу 1352694,72грн., простроченого в оплаті з 08.08.2016р. по 30.09.2016р., період індексації становить вересень 2016р. із сукупним індексом інфляції 1,018%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 24348,50грн.

Таким чином, загальний розмір належних до стягнення інфляційних втрат, з урахуванням правильності їх розрахунку, становить 231494,76грн., замість стягнутих місцевим судом 819347,08грн., що зумовлює скасування рішення в частині інфляційної індексації на суму 587852,32грн. (включаючи інфляційні нарахування за додатковими вимогами, які в межах цієї справи не повинні розглядатись).

Розмір пені, передбаченої п.13.5 договору, враховуючи правильність визначення дати прострочення платежу, становить:

- за рахунком №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. (з урахуванням коригуючого рахунку №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016р.) на суму боргу 15721156,98грн., простроченого в оплаті з 12.05.2016р. по 13.10.2016р. 2193209,08грн.

- за рахунком №05-05-БАЛАНС від 31.05.2016р. на суму боргу 1339108,32грн., простроченого в оплаті з 08.07.2016р. по 13.10.2016р. (в межах заявлених позовних вимог) 111665,54грн.

- за рахунком №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. на суму боргу 1352694,72грн., простроченого в оплаті з 08.08.2016р. по 13.10.2016р. (в межах заявлених позовних вимог) 75728,73грн.

Таким чином, загальний розмір належної до стягнення пені, з урахуванням правильності її розрахунку, становить 2280603,35грн., замість стягнутої місцевим судом 3045686,14грн., що зумовлює скасування рішення в частині стягуваної пені на суму 765082,79грн. (включаючи пеню за додатковими вимогами, які в межах цієї справи не повинні розглядатись).

Розмір 3% річних, враховуючи правильність визначення дати прострочення платежу, становить:

- за рахунком №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. (з урахуванням коригуючого рахунку №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016р.) на суму боргу 15721156,98грн., простроченого в оплаті з 12.05.2016р. по 13.10.2016р. 200283,23грн.

- за рахунком №05-05-БАЛАНС від 31.05.2016р. на суму боргу 1339108,32грн., простроченого в оплаті з 08.07.2016р. по 13.10.2016р. (в межах заявлених позовних вимог) 10756,77грн.

- за рахунком №06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. на суму боргу 1352694,72грн., простроченого в оплаті з 08.08.2016р. по 13.10.2016р. (в межах заявлених позовних вимог) 7428,73грн.

Таким чином, загальний розмір належних до стягнення 3% річних, з урахуванням правильності їх розрахунку, становить 218468,73грн., замість стягнутих місцевим судом 269095,63грн., що зумовлює скасування рішення в частині 3% річних на суму 50626,90грн. (включаючи 3% річних за додатковими вимогами, які в межах цієї справи не повинні розглядатись)

Між тим, з приводу стягнення з Відповідача 7% штрафу в розмірі 1382987,09грн. на підставі ст.231 Господарського кодексу України, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості задоволення позовних вимог через нарахування визначених ст.231 цього Кодексу санкцій виключно за невиконання негрошових зобовязань, що цілком узгоджується з позицією викладеною в п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. та вбачається зі змісту правових позиції Верховного Суду України, зокрема, у постановах №3-4гс10 від 06.12.2010р., №3-41гс10 від 20.12.2010р., №3-11гс11 від 28.02.2011р. Проте, неможливість задоволення та правомірність відмови у таких вимогах по суті стосується виключно сум штрафу, які нараховані відносно належного предмету розгляду у цій справі заборгованості за лютий, травень та червень 2016р. у загальному розмірі 1288907,2грн. (а.с.9 т.2), тоді як розгляд додаткових вимог щодо штрафу за липень 2016р. у розмірі 94079,89грн. по суті в межах цієї справи є безпідставним.

Посилання апелянта на спільні протокольні рішення та виконання їх положень, а також положення постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України №493/688 від 03.08.2015р., якими сторони фактично змінили порядок і строки проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору № від 17.12.2015р., а саме погодили, що часткова оплата наданих послуг з транспортування газу за цим договором підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків, також відхиляється апеляційним господарським судом, оскільки безпосередньо не стосується предмету позовних вимог в розглядуваній справі стягнення заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу та не підписані всіма сторонами.

Апеляційним судом також відхиляються доводи Скаржника щодо неукладеності договору № від 17.12.2015р., оскільки матеріалами справи підтвердженого вчинення сторонами дій з його виконання і прийняття такого виконання, тоді як обставини підписання/не підписання певних додатків не впливають на спірні правовідносини, а процедура укладання договору передує стадії його виконання, наявність якої вказує на досягнення сторонами згоди щодо необхідного обсягу умов для взаємовідносин.

Отже, з огляду на допущені місцевим судом порушення процесуального права при визначені належної до прийняття і розгляду суми позовних вимог, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і часткового скасування переглядуваного рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані в липні, серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 2804294,01грн., інфляційної індексації в розмірі 587852,32грн., 3% річних в розмірі 50626,90грн. та пені в розмірі 765082,79грн. та в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо штрафу у розмірі 94079,89грн., що за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює і розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Беручи до уваги викладені вище висновки апеляційної інстанції відносно безпідставності прийняття і розгляду в межах цієї справи додаткових позовних вимог, оформлених у заявах про збільшення їх розміру, скасування переглядуваного рішення відносно означених вимог з процесуальних підстав не ототожнюється з їх розглядом та відхиленням по суті, а отже - не перешкоджає зверненню Позивача із такими вимогами у подальшому у встановленому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2016р. (повний текст підписано 07.11.2016р.) по справі №908/2322/16 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.11.2016р. (повний текст підписано 07.11.2016р.) по справі №908/2322/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за надані в липні, серпні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 2804294,01грн., інфляційної індексації в розмірі 587852,32грн., 3% річних в розмірі 50626,90грн., пені в розмірі 765082,79грн. та в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення штрафу за липень 2016р. у розмірі 94079,89грн., у зв'язку з чим викласти п.2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) суму заборгованості за надані в лютому, травні, червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу в розмірі 18412960,02грн., пені в розмірі 2280603,35грн., 3% річних в розмірі 218468,73грн., інфляційних втрат в розмірі 231494,76грн. та судовий збір в розмірі 172391,66грн.»

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 37739,17грн.

4. Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016р., оформивши їх у відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4- ДАГС, 5 - ГСЗО