УХВАЛА

12.10.2016Справа № 910/13426/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про про стягнення 6 909,56 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Телегін Д.В. за довіреністю № 91/2015/11/11-15 від 11.11.2015

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреністю №б/н від 31.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 97 165,91 грн. заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію відповідно до договору про постачання електричної енергії № 81219 від 11.06.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/13426/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31.08.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 15.08.2016 від позивача надійшло клопотання про долучення документів та 29.08.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, які залучено до матеріалів справи.

У судовому засідані 31.08.2016 представник відповідача повідомив, що 31.08.2016 відповідачам подано через відділ діловодства суду клопотання про залучення Київськоготереторіальног представництва НКРЕКП, як третю особу без самостійних вимог, про відкладення початку розгляду справи 31.08.2016 та зобовязати позивача надати суду письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що дані докменти відсутні в матеріалах справи.

Суд оголосив перерву у судовому засідані до 07.09.2016, у зв'язку з дослідженням доказів у справі та для надання їм оцінки.

У судовому засіданні 07.09.2016 представник відповідача підтримав клопотання, подане ним 31.08.2016 про залучення Київського тереторіального представництва НКРЕКП як третю особу без самостійних вимог, про відкладення початку розгляду справи 31.08.2016 та зобов'язання позивача надати суду письмові пояснення.

Представник позивача заперечив проти задоволення данного клопотання та надав суду заперечення на відзив на позовну заяву, які залучено до матеріалів справи.

Розглянувши дане клопотання, суд відхилив його, оскільки відповідачем не надано доказів того, що рішення у даній справі може вплинути на права і обов'язки Київського тереторіального представництва НКРЕКП.

Представник позивача у судовому засіданні 07.09.2016 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову у повному обсязі, з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву, подав клопотання про продовження строку розгляду спору, для надання йому можливості надати суду додаткові докази у справі.

Розглянувши дане клопотання суд його задовольнив для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача, задовольнив його, та керуючись ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву у судовому засіданні до 05.10.2016, для дослідження доказів у справі та для надання їм оцінки.

У судовому засіданні 05.10.2016 представник позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив відкласти розгляд справи для надання можливості представити суду додаткові докази у справі.

Представник відповідача заперечень не навів.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача, задовольнив його, та керуючись ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву у судовому засіданні до 12.10.2016.

Через відділ діловодства суду 07.10.2016 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та про припинення провадження у справі, у зв'язку з повним погашенням відповідачем суми заборгованості та судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні 12.10.2016 підтримав дану заяву, просив прийняти дану заяву про зменшення позовних вимог до розгляду, зважаючи на те, що 03.10.2016 відбулися засідання комісії з розгляду Акту про порушення від 19.11.2014 № 39182, про що складено відповідний протокол № 2089, згідно якого прийнято рішення про скасування протоколу № 208 від 04.02.2016, нарахування по акту провести згідно з пунктом 2.5 та за формулою 2.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ за потужністю 65 кВт, тривалістю роботи струймоприймачів протягом 8 годин, 5 днів на тиждень, період нарахування з 02.10.2014 (з дати останнього контрольного огляду приладу обліку) по 19.11.2014. Нарахування по акту змінено з 97 165,91 грн. на 6 909,56 грн. У зв'язку з проведенням перерахунку по акту № 39182 під час розгляду справи ціна позову змінилась та складає 6 909,56 грн. Крім того, пояснив, що під час розгляду справи відповідач сплатив нарахування по Акту № 39182 від 19.11.2014 у розмірі 6 909,56 грн. та погасив на рахунок позивача судові витрати у розмірі 1 457,49 грн., у зв'язку з чим просив провадження у справі припинити.

Представник відповідача проти задоволення даної заяви заперечень не навів.

У відповідності до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Під зміною розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві - така дія кваліфікується як зміна предмета позову.

Згідно з п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Господарський суд прийняв заяву позивача про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим має місце нова ціна позову - 6 909,56 грн. заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію відповідно до договору про постачання електричної енергії № 81219 від 11.06.2009.

Як встановлено судом, відповідачем перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 6 909,56 грн. та 1 457,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № ps23937087 від 03.10.2016 та № ps23937088 від 03.10.2016, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення існування предмета спору, за змістом наведеної статті, свідчить про відсутність між сторонами неврегульованих питань.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи, що після порушення провадження у даній справі Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перерахував на рахунок Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 6 909 56 грн., суд вважає за необхідне припинити провадження у справі № 910/13426/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 910/13426/16 за позовом позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 6 909,56 грн. припинити.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя І.О. Андреїшина