РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016Справа №910/16222/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
провідшкодування 22 796,76 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Лазор А.І., за довіреністю;
від відповідача - Гнатюк С.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 22 796,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що при формуванні позовних вимог, Позивач вийшов за межі відповідальності ТДВ СК «Альфа - Гарант», оскільки, відповідно до Полісу АС/6843043, ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант», становить - 50 000 грн. 00 коп., а франшиза - 1000 грн. 00 коп. Проте, з аналізу позовної заяви виходить, що Позивач вимагає фактично понесені витрати (51472 грн. 65 коп.), у позовній заяві Позивач пише про франшизу (1000 грн.), проте не враховує її у розрахунку.

Також, відповідач вказав, що ТДВ СК «Альфа-гарант» було розглянуто Претензію Позивача щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу вих. № 2/к від 27.03.15 року, в зв'язку з чим було прийнято рішення про виплату 28 675 грн. 89 коп. страхового відшкодування, в іншій частині вимог було відмовлено. Розрахунок розміру страхового відшкодування був складений ТДВ СК «Альфа-Гарант», виходячи із застосуванням пропорційності, відповідно до вимог ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування»: 51 948.90 (вартість ремонту)*58.04%(пропорційність)-1000.00 (франшиза за полісом)-475.25 (франшиза за договором КАСКО)=28 675,89 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.2015 у м. Києві по вул. Харківське шосе, 165 трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_4, автомобіля "Тойота" (д.н. НОМЕР_2), автомобіля "ЗАЗ " (д.н.НОМЕР_3) та автомобіля «Фіат», (д.н НОМЕР_4).

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1) не вибрав безпечну швидкість, не врахував стан проїзної частини та здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням водія ОСОБА_5, з автомобілем "ЗАЗ " (д.н.НОМЕР_3) під керуванням водія ОСОБА_6, з автомобілем «Фіат», (д.н НОМЕР_4) під керуванням водія ОСОБА_7, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №55922188 та постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/1307/15-п, провадження №3/753/567/15), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю «Фіат», (д.н НОМЕР_4), який був застрахований у позивача, згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 08.12.2014 №770/14-Т/Ц2.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.12.2014 №770/14-Т/Ц2 на підставі страхового акту від 11.02.2015 №770/14-Т/Ц2-1-1 ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" виплатило на рахунок ОТП Лізинг ТОВ 51 472,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.02.2015 №4824.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_4, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/1307/15-п, провадження №3/753/567/15).

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (09.01.2015) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1) ОСОБА_4 за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1), була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АС/6843043 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АС/6843043 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "ЗАЗ-110557" (д.н. НОМЕР_1), на час спірної ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку на оплату №30 від 15.01.2015 та акта наданих послуг №ТО-К-0022 від 12.02.2015 складає 51 948,90 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Фіат», (д.н НОМЕР_4), склав 51 948,90 грн., відповідно до акта наданих послуг №ТО-К-0022 від 12.02.2015. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 51 472,65 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №4824 від 13.02.2015).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Фіат» (д.н НОМЕР_4) позивачем надано суду висновок про визначення вартості матеріального збитку №015-1/15 складений 28.01.2015, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Фіат» (д.н НОМЕР_4) у результаті його пошкодження при ДТП складає 54 016,11 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00.

Відповідачем також наданий суду звіт №10763 від 12.03.2015, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат» (д.н НОМЕР_4) з урахуванням показників фізичного зносу складає 53 090,27 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00.

Відповідач вказує, що розрахунок розміру страхового відшкодування був складений ТДВ СК «Альфа-Гарант», виходячи із застосуванням пропорційності, відповідно до вимог ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування»: 51 948,90 (вартість ремонту) * 58.04% (пропорційність) - 1000,00 (франшиза за полісом) - 475.25 (франшиза за договором КАСКО)= 28 675,89 грн.

Саме тому розмір страхового відшкодування на думку відповідача складає 28 675 грн. 89 коп.

Судом встановлено, що 28.05.2015 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 28 674,89 грн., згідно платіжного доручення від 28.05.2015 №12270, проте не погашеною залишилася сума в розмірі 22 797,76 грн.

Згідно з ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку (ч.2 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Визначений ч.17 ст. 9 Закону України «Про страхування» порядок виплати страхового відшкодування визначається за договором страхування між страховиком та страхувальником.

Суд вказує, що предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі 51 472,65 коп.

Відповідно до частини 18 статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Згідно полісу №АС/6843043 франшиза, тобто сума, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 1 000,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/6843043 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (51 472,65 грн.), за вирахуванням франшизи за полісом №АС/6843043 в розмірі 1 000,00 грн. та вже сплаченої відповідачем суми в розмірі 28 674,89 грн. тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 21 797,76 грн.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню судом в розмірі 21 797,76 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ідентифікаційний код 33908322) 21 797 (двадцять одну тисячу сімсот дев'яносто сім) грн. 76 коп. страхового відшкодування, а також 1 317 (одну тисячу триста сімнадцять) грн. 61 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

У решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.11.2016

Суддя І.І. Борисенко