ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Справа № 922/33/16

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю №14-137 від 13.05.2014);

від відповідача ОСОБА_2, (за довіреністю №03/186 від 01.02.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз" (вх. №2378 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 09.08.16 у справі № 922/33/16

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до ПАТ "Харківміськгаз"

про стягнення 9 262 914,81 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача суму, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 7 911 041,58 грн. та 3% річних у розмірі 1 351 873,23 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує простроченням грошового зобов'язання за Договором купівлі-продажу природного газу №13-395ПР від 31 січня 2013 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.08.2016 у справі № 922/33/16 (суддя Пономаренко Т.О.) в позові Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовлено повністю.

ПАТ "НАК "Нафтогаз" не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення господарського суду Харківської області та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

Від відповідача надійшов відзив (вх. 10002 від 04.10.2016) на апеляційну скаргу, в якому він виклав доводи на підтвердження своїх заперечень щодо вимог апелянта.

Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 21.11.2016 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

В судовому засіданні 21.11.2016 представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін, в межах статті 101 ГПК України, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та ПАТ "Харківміськгаз" укладений Договір на купівлю-продаж природного газу №13-395-ПР від 31 січня 2013 року (надалі - Договір), відповідно до предмету якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2013-2015 роках природний газ (Газ), а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах Договору (пункт 1.1. Договору в редакції Додаткової угоди №8 від 22 грудня 2014 року).

Відповідно до пункту 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №13 від 06 квітня 2015 року) Продавець передає Покупцю у період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі, передбаченому Договором та додатковими угодами.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 6.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 28 квітня 2014 року) сторони передбачили, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Позивачем на виконання умов Договору протягом січня 2013 року - квітня 2014 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 205 782 844,17 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (т. 1, арк. с. 40-46).

Предметом позовних вимог є стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання стосовно оплати отриманого природного газу з січня 2013 року по квітень 2014 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач здійснив оплату за поставлений природний газ з порушенням строків визначених пунктом 6.1. Договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для відповідальності відповідача, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки самим позивачем допущено порушення строків повернення актів, які, в свою чергу є безумовною підставою для здійснення відповідачем остаточних розрахунків, оскільки такий порядок встановлено Договором, а договір для сторін є обов'язковим.

Судова колегія вважає правомірним такий висновок місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України встановлено сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Пунктами 8.5., 8.5.1. та 8.5.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №420 від 19.04.2012 року (надалі - Постанова) (чинною на час укладення договору та складання актів приймання-передачі природного газу) введено термін балансування обсягів природного газу в ЄГТСУ, який забезпечується фізичним та комерційним балансуванням (п.2.9. Постанови), до 5-го числа місяця, наступного за звітним, ГП (газорозподільне підприємство), ГТП (газотранспортне підприємство) та ГДП (газодобувне підприємство) разом з постачальниками газу та споживачами оформляють, підписують та скріплюють печатками акти приймання-передачі газу. У разі, якщо споживач має договірні відносини з постачальником, який не погоджується оформити з таким споживачем акти приймання-передачі газу, обсяг перевитрат газу вважається обсягом постачання газу гарантованим постачальником, на території здійснення ліцензованої діяльності якого знаходиться споживач постачальника.

Відповідно до п. 8.5., 8.5.1. та 8.5.3 Постанови, до 5-го числа місяця, наступного за звітним, ГП (газорозподільне підприємство), ГТП (газотранспортне підприємство) та ГДП (газодобувне підприємство) разом з постачальниками газу та споживачами оформляють, підписують та скріплюють печатками акти приймання-передачі газу. У разі, якщо споживач має договірні відносини з постачальником, який не погоджується оформити з таким споживачем акти приймання-передачі газу, обсяг перевитрат газу вважається обсягом постачання газу гарантованим постачальником на території здійснення ліцензованої діяльності якого знаходиться споживач постачальника.

До 12-го числа місяця, наступного за звітним, ГП, ГТП та ГДП разом з постачальниками газу на підставі актів приймання-передачі газу складають і підписують реєстри реалізації газу споживачам за звітний місяць окремо по кожному постачальнику. До 15-го числа місяця, наступного за звітним, Оператор на підставі аналізу звітів про надходження та реалізацію газу, актів приймання-передачі газу, реєстрів реалізації газу, інших матеріалів, наданих постачальниками, ГП, ГТП та ГДП, складає інформацію про надходження та реалізацію газу споживачам у розрізі кожного постачальника.

Частиною 4 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Умовами Договору на купівлю-продаж природного газу від 31.01.2013 № 13-395-ПР сторони узгодили та встановили умови та порядок передачі газу та порядок та умови проведення розрахунків.

Так, пунктом 3.3. Договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно пункту 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 6.1. Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 28 квітня 2014 року) сторони встановили, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Отже, сторони погодили порядок проведення розрахунків, відповідно до якого відповідач не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, має надати позивачу належно оформлений акт приймання-передачі, а позивач не пізніше 8-го числа повинен повернути відповідачу один примірник оригіналу акта приймання передачі.

Тобто за умови повернення акту, відповідач (до 20-го числа) мав здійснити остаточний розрахунок за фактично переданий газ.

Прострочення виконання зобов'язання починається з наступного дня після повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі природного газу, оскільки такий розрахунок відповідач мав здійснити на підставі первинних документів, в даному випадку актів приймання-передачі.

Відповідач направив позивачу супровідні листи та акти з січня 2013 року по квітень 2014 року включно, які були отримані позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями кур'єрських повідомлень та описами вкладень до них (т. 1, арк. с. 149-190).

Відповідно до положень статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів, які підтверджують факт своєчасного повернення відповідачу актів приймання-передачі природного газу за Договором (звіряння обсягів переданого газу), таким чином відмовився прийняти належне виконання.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено те, що невиконання ним грошового зобов'язання у строки, встановлені Договором, мало місце через прострочення кредитора - позивача, оскільки останнім не вчинено дій, визначених Договором не повернуто в передбачені Договором строки підписані та скріплені печатками акти приймання-передачі, чим не виконано зобов'язання, встановлені Договором.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції була призначена судова економічна експертиза, на вирішення експерта поставлено наступні питання : - Чи відповідає первинним бухгалтерським документам та іншим матеріалам справи пред'явлена ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до стягнення з ПАТ "Харківміськгаз" сума боргу за газ?

- Чи підтверджується документально зазначена ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в позовній заяві сума боргу ПАТ "Харківміськгаз" за природний газ, отриманий за період січень 2013 р., червень-серпень 2013 р., лютий-квітень 2014 р. та дати виникнення остаточного розрахунку?

- Чи відповідає матеріалам справи та правилам арифметичних дій сума інфляційних, що визначена ПАТ "НАК "Нафтогаз України", по кожному місяцю поставки окремо?

- Чи відповідає матеріалам справи та правилам арифметичних дій сума 3% річних, що визначена ПАТ "НАК "Нафтогаз України", по кожному місяцю поставки окремо?

В матеріалах справи наявний висновок судової економічної експертизи № 3629 від 22.07.2016 по господарській справі № 922/33/16 (т. 1. а.с. 203-207) Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса, в якому експерт зазначає, що у зв'язку з тим що НАК "Нафтогаз України" не надав документи, які підтверджують виконання п. 3.4 Договору (повернення актів приймання-передачі газу ПАТ "Харківміськгаз", неможливо встановити дату виникнення заборгованості за природний газ. Враховуючи зазначене, експерт вказує, що не можливо підтвердити граничну дату остаточного розрахунку (дату виникнення заборгованості) зазначену у розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних надану ПАТ "НАК "Нафтогаз України". Висновки : 1. наявність заборгованості ПАТ"Харківміськгаз" за договором № 13-395-ПР від 31.01.2013 перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" саме за поставлений газ документально не підтверджується . 2. Наявність заборгованості ПАТ "Харківсміськгаз" за договором № 13-395-ПР від 31.01.2013 перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" саме за поставлений газ документально не підтверджується. Підтвердити граничну дату остаточного розрахунку зазначену у розрахунку штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних надану ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не можливо. 3. розрахунок інфляційних по договору № 13-395-ПР від 31.01.2013 наявний в матеріалах справи документально не підтверджується. 4. розрахунок 3% річних по договору № 13-395-ПР від 31.01.2013 наявний в матеріалах справи документально не підтверджується.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі. При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому рішення господарського суду Харківської області від 09.08.2016 по справі №922/33/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись 49, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.08.16 у справі № 922/33/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.11.2016

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.