РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Справа № 12/1782

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Грязнов В.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 20.10.16 р.

у справі № 12/1782 ( за скаргою ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на дії органу Державної виконавчої служби).

позивач ОСОБА_1 компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

про стягнення 8 583 026,36

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - ОСОБА_3 ( представник, діє за дорученням)

Управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області - ОСОБА_4 ( представник, діє за дорученням)

Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир -не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.10.2016р. у справі № 12/1782 (суддя Сікорська Н.А.) за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Житомиргаз" про стягнення 8583026, 36 грн. скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на дії органу Державної виконавчої служби задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області в частині винесення постанови від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору.

Скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору.

Визнано неправомірними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в частині винесення постанови від 20.03.2008 р. про відкриття виконавчого провадження.

Скасовано постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 20.03.2008р. про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, місцевий господарський суд керувався ст.ст.1,6, ч.3 ст.20-1, ч.5 ст. 24,п.15 ч.10 ст. 34, ч.4 ст.36,ч.6 ст.46, 82 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній станом на день винесення оскаржуваних постанов), постановою Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 та прийшов до висновку, що належними та допустимими доказами не підтверджено факт обізнаності боржника в установлені законодавством строки як про винесення постанови про стягнення виконавчого збору, так і постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, а відтак ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» не пропущено строки оскарження. Крім того, суд вказав, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, дії державного виконавця щодо винесення постанов від 09.10.2006р. та 20.03.2008р. є неправомірними, а означені постанови підлягають скасуванню.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 03.12.2009 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в порядку п.10 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження вищевказану постанову від 09.10.2006 року про стягнення з боржника виконавчого збору було передано на виконання до Корольовського відділу ДВС.

Наголошує, що постанова про стягнення виконавчого збору від 09.10.2006р. була винесена у відповідності до Закону України Про виконавче провадження у редакції від 14.04.2006р.

Апелянт посилається на положення ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Так само і постанова про відкриття виконавчого провадження надсилалась простою кореспонденцією.

Зауважив, що доказів про направлення постанови суду не було подано у зв'язку із тим, що основне провадження було знищено, а доказ направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2008р- це супровідний лист, прикріплений до постанови, оскільки остання направлялась простою кореспонденцією.

Таким чином, на думку апелянта, суд прийшов до помилкового висновку, задовольнивши вимоги скарги, вказавши тільки на ненадання доказу направлення постанови.

Крім того, апелянт зазначив, що виконавче провадження не було підвідомче відділу примусового виконання рішень, а тому було передано і зараз знаходиться на виконанні у Корольовському відділі ДВС м.Житомира.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Житомиргаз" вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, такою, що не враховує дійсні обставини справи, а ухвалу суду від 20.10.2016р., прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказує,що Відкритому акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації ЖИТОМИРГАЗ (правонаступник - ОСОБА_2 акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ЖИТОМИРГАЗ) (далі - ПАТ ЖИТОМИРГАЗ, Боржник), за результати ознайомлення 26.08.2016р. з виконавчим провадженням серії ВП № 6703916, стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження у Підрозділі примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області (далі - ВДВС ГУЮ у Житомирській області) на підставі постанови від 20.03.2008р. про відкриття виконавчого провадження (далі - Постанова від 20.03.2008р.).

Вищевказане виконавче провадження відкрите на підставі постанови від 09.10.2006р. Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області, зокрема за даних обставин справи ПАТ ЖИТОМИРГАЗ виступає в якості боржника, а держава в особі Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області - стягувачем (далі - Стягувач), предметом стягнення даного виконавчого провадження є 808 505,31 грн. виконавчого збору, в рамках виконавчого провадження щодо виконання рішення від 14.08.2006р. господарського суду Житомирської області, яким стягнуто з Боржника на користь Дочірньої компанії ТАЗ УКРАЇНИ "НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" 8 085 053,05 грн., в тому числі: 7 392 178,51 грн. - заборгованість за поставлений природний газ; 58 176,81 грн. - пені; 469 284,56 грн. - інфляційних нарахувань; 139 795,17 грн. - 3 % річних; 25 500,00 грн. - витрат по сплаті державного мита; 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, у відзиві вказує, що постановою від 19.12.2006р. Житомирського апеляційного господарського суду, залишеною без змін постановою ВГСУ від 22.02.2007р. ВАТ "Житомиргаз" визнано таким, що бере участь в процедурі погашення заборгованості, і брало участь в процедурі погашення заборгованості на момент винесення спірної постанови про арешт коштів, а сам лише факт включення до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу є достатнім для скасування постанови про арешт коштів боржника. Даною постановою скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 3047/19 від 10.10.2006 року задоволено; визнано дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області незаконними; зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.10.2006р.; зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області зупинити виконавче провадження на підставі п.15ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, вищевказані дії щодо зупинення виконавчого провадження вчинені не були, що мало наслідком порушення законних прав та охоронюваних інтересів Боржника, як сторони виконавчого провадження, шляхом прийняття постанови від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 808 505,31 грн.

Наголосив, що у зв»язку з прийняттям державним виконавцем ДВС ГУЮ у Житомирській області постанови від 09.10.2006р про стягнення з боржника виконавчого збору, яка не відповідає вимогам діючого на той момент законодавства України, дії останнього з прийняття постанови від 20.03.2008р. про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови від 09.10.2006р., є також не законними.

Зауважує про те, що ПАТ Житомиргаз здійснило добровільне виконання рішення по даній справі.

Щодо строку оскарження постанов від 09.10.2006р. та від 20.03.2008р. зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Зауважує, що в якості підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2008р. (№ 6703916) Орган державної виконавчої служби наводить, як доказ, супровідний лист. Вважає, що даний лист не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 34 ГПК України, а від так не може братись до уваги.

Окрім того, в даному супровідному листі вказано про інше виконавче провадження, а не про те, яке є предметом розгляду в даній справі.

Беручи до уваги, що вищезазначені постанови на адресу ПАТ Житомиргаз не направлялись, а про прийняті постанови стало відомо лише після ознайомлення з виконавчим провадженням 26.08.2016р., Боржник вважає дану скаргу подану в межах строків подачі.

Просить апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.10.2016 р.- без змін.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, додатково зазначив, що йому не відомо, яким чином були направлені оскаржувані постанови від 09.10.2006 р. та від 20.03.2008р. Крім того, зазначив, що протягом 2014р. -2016 р. виконавцем не вчинялись дії щодо виконання постанови про стягнення боргу, оскільки провадження було зупинено.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник ПАТ "Житомиргаз" заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.10.2016 р. залишити без змін.

Представник Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заздалегідь, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.147). Явка представника Корольовського відділу державної виконавчої служби судом обов"язковою не визнавалась, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу без участі останнього.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Заслухавши пояснення представників скаржника та ПАТ "Житомиргаз", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 14.08.2006р. стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 7392178,51 грн. - заборгованості за поставлений природний газ; 58176,81 грн. пені; 469284,56 грн. інфляційних нарахувань; 139795,17 грн. 3% річних; 25500,00 грн. витрат по сплаті держмита; 118,00грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу ( а.с.1-2).

На виконання вказаного рішення 29.08.2006р. видано наказ № 12/1782 ( а.с.3).

В свою чергу, 20.09.2006р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Житомирської області №12/1782 від 29.08.2006р.

09.10.2006р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області на кошти боржника в сумі 8893558,36грн. було накладено арешт.

Крім того, 09 жовтня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 808505,31 грн. (а.с. 24)

10.10.2006р. боржник - ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" звернувся до суду зі скаргою про визнання дій відділу примусового виконання рішень ДВС Житомирської області незаконними і скасування постанови від 09.10.06р. про арешт коштів боржника та зобов'язання зупинити виконавче провадження по виконанню наказу суду №12/1782 від 29.08.06р. на підставі п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" .

Так, постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 19.12.2006р. дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області визнано незаконними. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.10.2006р. та зупинити виконавче провадження на підставі п.15 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" ( а.с.37-42).

В свою чергу, постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 20.03.2008р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ВАТ "Житомиргаз" виконавчого збору в сумі 808505,31 грн ( а.с.25).

Згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 03.10.2016 р. виконавче провадження з виконання наказу господарського суду № 12/1782 було закінчено 27.02.2008р. на підставі п. 8 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 р.) у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду ( а.с.79).

Відповідно до листа Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир, на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження № 32235203, до складу якого входить виконавчі провадження ВП № 6703916 з виконання постанови № б/н, виданої 09.10.2006 р. відділом примусового виконання рішень ДВС Житомирської області про стягнення з ПАТ "Житомиргаз" на користь держави боргу в розмірі 808505,31 грн ( а.с.80).

Крім того,в матеріалах справи міститься постанова Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир від 25.08.2016р., з якої вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання наказу № 906/16/16 від 02.08.2016 р. про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" коштів в сумі 65066,45 грн. закінчено ( а.с.91).

26.08.2016р. ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" звернулось до суду зі скаргою , згідно якої просив:

- визнати дії державного виконавця Теслюк С.І., відділу примусового виконання рішень ДВС Житомирської області з прийняття постанови від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору незаконними;

- визнати дії державного виконавця Кобилинської Н.В., підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Житомирській області з прийняттям постанови від 20.03.2008р. про відкриття виконавчого провадження незаконними;

- скасувати постанови від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору та від 20.03.2008р. про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку ( в редакції , що діяла на момент винесення оскаржуваних постанов).

Так, статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (надалі-Закон) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Частиною 1 ст. 6 вищевказаного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (ч.2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно вимог закону, оскільки його повноваження визначені у законі.

Згідно частин 1, 2 статті 24 Закону України Про виконавче провадження( в редакції, що діяла на час винесення постанови ДВС від 09.10.2006р) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Крім того, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області 09.10.2006р. винесено постанову про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" виконавчого збору в розмірі 808505,31 грн. (а.с.24), оскільки боржник у строк до 25.09.2006 р. в добровільному порядку не виконав наказ господарського суду Житомирської області № 12/1782 від 29.08.2006р.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону ( в редакції, що діяла на час винесення постанови ДВС від 09.10.2006р) у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Таким чином, виходячи з приписів вищевказаної норми, умовою стягнення виконавчого збору є фактичне стягнення виконавцем суми за виконавчим документом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 06.07.2015р. у справі № 6-785цс15, яка в силу ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для врахування судами, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Крім того, як зазначалось вище, Житомирським апеляційним господарським судом постановою від 19.12.2006р. зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області скасувати постанову про арешт коштів боржника від 09.10.2006р. та зупинити виконавче провадження на підставі п. 15 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 37-42).

Підставою зупинення виконавчого провадження стало те, що ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" згідно з п. 1 наказу від 10.11.2005р. № 568 Про затвердження переліку підприємств Міністерства палива та енергетики України віднесено до підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Згідно п. 15. ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Аналогічна позиція викладена у п.4.5 Інструкції Міністерства юстиції України від 15.12.1999р., № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій"

Нормами ч. 4 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

В свою чергу згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 03.10.2016 р. виконавче провадження з виконання наказу господарського суду № 12/1782 було закінчено 27.02.2008р. на підставі п. 8 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 р.) у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду ( а.с.79).

В судовому засіданні апеляційного господарського суду представник апелянта підтвердив,що ніяких дій з примусового виконання рішення суду ними не проводилось.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, за таких обставин дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області щодо винесення постанови від 09.10.2006р. про стягнення виконавчого збору та дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в частині винесення постанови від 20.03.2008 р. про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, як і неправомірними є постанови про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч.6 ст. 46 Закону " Про виконавче провадження" , постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

В свою чергу, колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять доказів направлення та отримання боржником постанови від 09.10.2006р. про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" виконавчого збору в розмірі 808505,31 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Житомирської області № 12/1782 від 29.08.2006р. були вилучені та знищені, що підтверджується актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 29.03.2013р. (а.с. 92-94).

20.03.2008р. підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови б/н від 09.10.2006р., виданої відділом примусового виконання рішень ДВС Житомирської області про стягнення з ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" виконавчого збору в сумі 808505,31 грн., та надано боржнику строк для добровільного виконання до 26.03.2008р.

Пунктом 4.1 Інструкції Міністерства юстиції України від 15.12.1999р., № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій" ( в редакції чинній на час винесення постанови від 20.03.2008р) державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

При цьому до отримання відомостей про одержання боржником копії постанови для захисту прав стягувача державний виконавець може вжити заходів щодо забезпечення виконання, передбачені частиною шостою статті 24 Закону.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

В свою чергу, відповідно до п.18.23 Інструкції Державної судової адміністрації від 27.06.2006р. № 68 " Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді" ( в редакції, чинній на час винесення постанови від 20.03.2008р.) листи , що надсилаються простою кореспонденцією , реєструються у журналі реєстрації вихідної кореспонденції ( додаток 49). Для відправлення рекомендованих листів складаються реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції ( додаток 50). Ці реєстри підписується відповідним працівником апарату суду,який проставляє на них штамп суду , і підписується окремо у відповідну справу згідно з номенклатурою справ в хронологічному порядку.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, єдиним доказом повідомлення боржника про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження, є супровідний лист підрозділу примусового виконання рішень № 3533 від 20.03.2008р. про направлення на адресу боржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 4747/8 від 20.03.2008р. (а.с.61), який міститься в матеріалах виконавчого провадження № 6703916.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що даний доказ не може свідчить про те, що боржнику надсилалась саме постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 808 505,31 грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" від 26.08.2016р. про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, які перебувають на виконанні у Корольовському відділі ДВС м. Житомира, по яким ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" є боржником, а ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України - стягувачем (а.с. 64).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою державного виконавця від 16.08.2016 р. у виконавчому провадженні № 51939200 по виконанню наказу господарського суду Житомирської області № 906/16/16 про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" коштів в сумі 65066,45 грн., накладено арешт на все майно, що належить ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с. 81-86).

Після виконання рішення господарського суду у справі 906/16/16 (а.с. 88) боржник 18.08.2016 р. звернувся до ДВС з клопотанням про зняття арешту з майна (а.с. 87). Однак Корольовський відділ ДВС м. Житомира відмовив у задоволенні клопотання, пояснивши це тим, що на виконанні у відділі ДВС перебувають інші виконавчі провадження, в тому числі, і виконавче провадження № 6703916 про стягнення з ПАТ "Житомиргаз" виконавчого збору в сумі 808505,31 грн., яке відкрите Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на виконання постанови відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Житомирської області від 09.10.2006р.

Згідно письмових пояснень відділу примусового виконання рішень від 17.10.2016 р. та Корольовського відділу ДВС м. Житомира від 19.10.2016 р. (а.с. 125, 126), до Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ, згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження з виконання постанови від 09.10.2006 р. про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" виконавчого збору було передано 03.12.2009 р.

Колегія суддів констатує, що матеріали справи не місять належних та допустимих доказів щодо підтвердження факту обізнаності боржника в установлені законодавством строки про винесення постанов про стягнення виконавчого збору, так і про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" не пропущено строк оскарження зазначених постанов, а відлік строку оскарження слід здійснювати з 26.08.2016р.

За таких обставин, доводи апелянта в цій частині не знаходять свого підтвердження та суперечать наявним матеріалам справи.

Крім того, як вірно встановлено місцевим судом, згідно п.2 ч.2 ст. 20-1 ЗУ "Про виконавче провадження" на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень, зокрема, за якими підлягає стягненню сума боргу від п'яти до десяти мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

З оскаржуваної постанови вбачається, що сума стягнення за даним виконавчим документом складає 808505,31 грн.

За таких обставин, оскільки сума до стягнення була менше ніж встановлена п.2 ч.2 ст. 20-1 ЗУ "Про виконавче провадження", дане виконавче провадження не було підвідомче підрозділу примусового виконання рішення відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Частиною 1 ст. 2 ЗУ "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що постанова б/н від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору мала бути пред'явлена до виконання до органу ДВС за місцем знаходження боржника.

Водночас частиною 3 ст. 20-1 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що в установленому Міністерством юстиції України порядку на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або підрозділу примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції можуть передаватися інші виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні в органах державної виконавчої служби. Про прийняття до виконання виконавчого провадження або передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого виноситься вмотивована постанова, з якою ознайомлюються сторони виконавчого провадження.

Разом з тим, матеріали справи не містять мотивованої постанови, яка б вказувала на підстави для передачі постанови б/н від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 808505,31 грн. на виконання саме до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Крім того, сам апелянт у скарзі погодився з доводами суду першої інстанції , що дане виконавче провадження не було підвідомче відділу примусового виконання рішень.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції з передбачених законом підстав визнав неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Житомирської області в частині винесення постанови від 09.10.2006р. про стягнення з боржника виконавчого збору та скасував означену постанову та визнав неправомірними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області в частині винесення постанови від 20.03.2008р про відкриття виконавчого провадження та скасував дану постанову.

Доводи апеляційної скарги та пояснення представника ДВС не спростовують по суті правильного висновку суду, викладеного у оскаржуваній ухвалі.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та скасування чи зміни ухвали господарського суду Житомирської області від 20 жовтня 2016 року у справі № 12/1782

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України в звязку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 20.10.2016р. у справі № 12/1782 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Гудак А.В.