КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/12928/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача : Баранова В.І. - представник;

Від відповідача: Крупка О.О. - представник;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016

у справі № 910/12928/16 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

до Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління

магістральних газопроводів "Київтрансгаз"

про стягнення 8 759,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" до Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" про стягнення 8 759,15 грн з яких 425, 78 грн - 3% річних, 6150,33 грн - пені та 2 183, 04 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" обґрунтовані тим, що з боку відповідача договірні зобов'язання в частині своєчасного проведення розрахунків не виконано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі №910/12928/16 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" 425,78 грн 3% річних, 6 150,33 грн пені, 2 183,04 грн інфляційних втрат та 1 378,00 грн судового збору.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 27.09.2016, за якою просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" у справі №910/12928/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" прийнято до провадження, призначено до розгляду на 08.11.2016 та зобов'язано Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" до дня розгляду справи надати суду підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

07.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

08.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

08.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від відповідача надійшли додаткові документи, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Представник позивача не виконав зобов'язання ухвали від 24.10.2016 щодо надання до суду довідки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.11.2016.

21.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Територіальне управління державної судової адміністрації України в місті Києві надійшов супровідний лист з додатками, який колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

28.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від відповідача надійшов супровідний лист з додатками, який колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

29.11.2016 в судовому засіданні представник позивача подав супровідний лист з додатками, який колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 29.11.2016, представник позивача надав пояснення по суті спору, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 залишити без змін.

В судовому засіданні, призначеному на 29.11.2016, представник відповідача надав пояснення по суті спору, та просив задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 повністю та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із заявою-приєднання №100Р/ до договору розподілу природного газу ПАТ "Укртрансгаз" Філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" 01.01.2016 приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 Р. №2498.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені ним Договором. Обов'язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об'єкта, підключеного u установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Відповідно до пунктів 6.1. - 6.4. Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного тазу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями статті 629 Цивільного кодексу України передбачено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач надсилав відповідачу рахунки на оплату за січень 2016 рахунок фактури №У від 31.01.2016 на суму 61 101,38 грн, по розподілу 72,142 тис.куб.м., рахунок-фактура №У від 29.02.2016 на суму 35611,28 грн, за лютий 2016 по розподілу 42,046 тис.куб.м., рахунок-фактура №У від 31.03.2016 на суму 37930,26 грн, за березень 2016 по розподілу 44,784 тис.куб.м., рахунок-фактура №У від 15.04.2016 на суму 3687,85 грн, по розподілу 4,229 тис.куб.м.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував умови Договору щодо розподілу природного газу, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 31.01.2016 по розподілу природного газу за січень 2016 на загальну суму 61101,38 грн; актом приймання-передачі №У від 29.02.2016 по розподілу 42,046 тис.куб.м., за лютий 2016 на загальну суму 35611,28 грн; актом приймання-передачі №У від 31.03.2016 по розподілу 44,784 тис.куб.м., за березень 2016 на загальну суму 37930,26 грн, актом приймання-передачі №У від 15.04.2016 по розподілу 4,229 тис.куб.м., за квітень 2016 на загальну суму 3687,85 грн. Всі зазначені Акти підписані обома сторонами без застережень.

Відповідач же в свою чергу порушив строки оплати за надані позивачем послуги, у зв'язку з чим позивач просив стягнути 425,78 грн 3 % річних, 6 150,33 грн пені та 2 183,04 грн втрат від інфляції.

Відповідно до п. 8.2. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно із статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, визначений ст. 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з наявним в матеріалах справи розрахунком сум пені, втрат від інфляції та 3% річних, вважає його правильним та арифметично вірним.

Відповідач, в своїх запереченнях, стверджує про відсутність підстав для нарахування сум пені, втрат від інфляції та 3% річних, оскільки сторонами не укладався графік погашення заборгованості відповідно до п. 6.5. Договору. Та наголошую, що у випадку неотримання попередньої оплати, позивач мав можливість припинити надання послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 6.5. Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов'язань за цим Договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об'єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Отже, укладання графіку погашення заборгованості або припинення розподілу (споживання) природного газу на об'єкт Споживача, являється правом позивача, а не його обов'язком, і реалізується виключно за його волевиявленням.

Таким чином, відсутність такого графіку не впливає на строк виконання відповідачем зобов'язань за Договором та не звільняє останнього від відповідальності за порушення встановлених строків оплати наданих позивачем послуг.

Беручи до уваги все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, а відтак такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" філія "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі № 910/12928/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12928/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко