ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р.Справа № 922/3583/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
до ТОВ "Українська нафто-газова компанія", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за дов. №17/65 від 19.11.15 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська нафто-газова компанія» м.Харків, Харківської області, про визнання недійсним договору № П/12- 058 від 02 липня 2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що договір не відповідає його намірам, а також те, що позивач введений при укладанні спірного договору в оману щодо наявності реальної фінансово-господарської діяльності відповідача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 8 Конституції України, ст. 4, 7 Господарського суду України, ст.ст. 203, 215-216, 230 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 15, 49, 54, 56, 57, 64, 82, 83 Господарського процесуального кодексу України, також посилається на приписи п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2016 року порушено провадження у справі №922/3583/16, розгляд справи призначено на 09.11.2016 року.

На підтвердження наведених обставин позивач надав у копіях: договір поставки природного газу № П/12-05 8 від 02 липня 2012 року з додатками, акти прийому-передачі природного газу, податкові накладні, а також представлено суду копії документів у підтвердження правового стану підприємства та довіреність на представника.(вх.№37444 від 08.11.2016р.)

Ухвалою суду від 09.11.2016р. розгляд справи було відкладено на 30.11.2016р. о 12:30 годині.

У судовому засіданні 30.11.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, витребувані документи не представив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.Як свідчать матеріали справи, направлена на адресу відповідача ухвала суду повернулись на адресу суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Таким чином, враховуючи об'єктивні обставини справи, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість розглянути спір за наявними в праві матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

02 липня 2012 року між ПАТ «Енергомашспецсталь» (Покупець) та ТОВ «Українська-Нафто - газова компанія» (Постачальник) був укладений договір постачання природного газу № П/12-058.

Згідно умов вищевказаного договору Постачальник прийняв на себе зобов'язання передати Покупцю природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти та сплатити газ на умовах цього Договору.

За твердженнями позивача договір не відповідає його намірам, а також те, що останній введений в оману щодо наявності реальної фінансової-господарської діяльності відповідача, а відтак, замовчення обставин, що мають істотне значення для угоди, що укладається, є підставою вважати спірний договір недійсним.

Однак, з зазначеними доводами суд не може погодитись.

Статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а саме:

1). зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

2). особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3). волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4). правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 4 , 4 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною другою статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повянна бути досягнута згода.

Відповідно до пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2496 передбачені істотні та обов'язкові для цього виду д; - зору умови.

Так, договір постачання природного газу повинен містити такі умови:

1) місце і дата укладення договору;

2) найменування/прізвище, ім'я по батькові постачальника і споживача та їх ЕІС-коди як суб'єктів ринку природного газу;

3) ЕІС-код точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником (за необхідності, якщо по інших точках комерційного обліку постачання газу здійснює інший постачальник);

4) найменування Оператора ГРМ/ГТС, з яким споживач уклав договір розподілу/транспортування природного газу;

5) річні, місячні та добові планові об'єми (обсяги) постачання/споживання природного газу за договором, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності);

6) порядок перегляду та коригування договірних планових об'ємів (обсягів) постачання/споживання природного газу, у тому числі протягом розрахункового періоду;

7) режими постачання та споживання природного газу протягом відповідного періоду;

8) ціна постачання природного газу за договором;

9) порядок та строки проведення розрахунків за поставлений природний газ;

10) порядок звіряння фактичного об'єму (обсягу) спожитого природного газу на певну дату чи протягом відповідного періоду;

11) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період;

12) перелік випадків, коли постачання природного газу може бути обмежено/припинено споживачу, та порядок обмеження/припинення, а по споживачу, що не є захищеним відповідно до Правил про безпеку постачання природного газу, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовій галузі, додаткові вимоги, визначені в зазначених Правилах;

13) порядок зміни постачальника;

14) строк дії договору та умови і порядок його припинення чи розірвання;

15) місцезнаходження/місце проживання, банківські реквізити сторін.

Дослідивши зміст спірного договору, суд дійшов висновку, що в ньому зафіксовано узгодження всіх перелічених істотних умов договору постачання природного газу.

При цьому, спірний договір підписаний обома сторонами і скріплений оригінальними печатками їх підприємств. Зазначений факт, за висновками суду, свідчить про узгодження всіх умов договору сторонами.

Крім цього судом встановлено, що на момент укладання договору позивач та його контрагент у відповідності до вимог чинного законодавства були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження факту отримання природного газу від TOB «Українська нафто газова компанія» позивачем були надані акти приймання-передачі природного газу.

На виконання договору TOB «Українська нафто-газова компанія» були складені відповідні податкові накладні, які також були надані позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, поставленийТОВ «Українська-Нафто - газова компанія» газ та сплата Позивачем вартості поставленого газу, викликали зміни у структурі активів та зобов'язань, а також потягли за собою реальні зміни майнового стану підприємства позивача.

Враховуючи наведені норми закону та викладені обставини, вбачається вільне врегулювання відносин між відповідачем та позивачем щодо господарських операцій, які між ними відбувались.

Одночасно суд встановив, що договір № П/12-058 від 02 липня 2012 року, який за своєю правовою природою є договором постачання природного газу схвалений юридичною особою - Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь». Це підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі газу, податковими накладними та рахунками-фактурами.

Відтак, вбачається реальне настання правових наслідків, шо обумовлені означеним договором.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання даної угоди недійсною не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 69, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_1