ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р.Справа № 922/3538/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до ПП "Фірма "Потенціал", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 15300,00 грн.
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ( особисто)

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства «Фірма «Потенціал», м. Харків про стягнення авансового платежу в розмірі 13600,00 грн. , штрафу 1700 ,00 грн. за порушення строків виконання замовлення більше як на 10 днів ( п. 4.3 договору) та судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про виготовлення продукції №01-08/16 від 05.08.2016 р., в частині здійснення поставки продукції.

Відповідач в судове засідання не з*явився, заперечень щодо відсутності боргу не надав. Ухвали суду адресовані ПП фірма" Потенціал" повернулися до суду як не вручені.

За приписами статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Як убачається з матеріалів справи, ухвали господарського суду Харківської області від 24.10.2016 року про порушення провадження у справі та від 31.10.2016 року про відкладення розгляду справи скеровувались ПП" фірма" Потенціал" за адресами вказаними позивачем. При цьому, поштові відправлення скеровані судом за адресою підприємства зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повертались з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення. Отже, судом для забезпечення прав відповідача на участь у розгляді даної справи вжиті усі необхідні заходи для належного повідомлення сторін, розгляд справи відкладався неодноразово, втім у судові засідання відповідач не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача судом встановлено наступне, що 05.08.2016 року між Приватною фірмою "Потенціал" в подальшому як "Виконавець" та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , надалі як "Замовник" був укладений договір на виготовлення продукції за № 01-08/16.

У відповідності до предмету договору, позивач зобов*язався виконати, а відповідач - сплати та прийняти роботу по виготовленню пружин ( п.1.1 договору). Найменування та ознаки продукції, кількість, ціна та сума вказуються в специфікаціях, котрі являються невід*ємною частиною даного договору ( п.1.2). У відповідності до п.2.2 договору, відповідач зобов*язався оплатити продукцію на наступних умовах : 40 % передплати та 40 % по факту передачі готової продукції та 20 % по факту приймання її "Замовником". Сторони погодили наступні умови та строки поставки, а саме, продукція по даному договору поставляється на умовах, вказаних в специфікаціях до даного договору у відповідності до "Інкотермс 2010". Продукція поставляється на протязі 20 днів з моменту передплати по узгодженій специфікації ( п.3.2 договору).

Сторони погодили найменування продукції, яка була предметом замовлення до договору № 01-08/16 від 05.08.2016 року, а саме : пружина п:- 5000 штук по ціні 2,00 грн. та пружина западаюча - 2000 штук по ціні 12,00 грн. ( а.с.10).

Відповідачем був виставлений рахунок - фактура за № 33 від 05.08.2016 року на суму 13600,00 грн., який був оплачений позивачем платіжним дорученням за № 137 від 08.08.2016 року на суму 13600,00 грн. ( а.с.11-12).

В погоджені сторонами строки відповідач продукцію не поставив, і тому 19.07.2016 року позивач звернувся до ПП" фірми "Потенціал " з вимогою повернути сплачену суму в триденний строк та сплати штраф 1700,00 грн. ( а.с.15-18).

Відповідно п. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначається моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок в семиденний термін від дня пред`явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно п. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо поставки продукції позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати в сумі 13600,00 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення неустойки у розмірі 5 % від вартості не поставленого товару на суму 1700,00 грн., судом встановлено наступне, що відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов*язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов*язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов*язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, сторони пунктом 4.3 договору за № 01-08/16 від 05.08.2016 року передбачили, що у разі порушення строків чи об*єму поставок товару більше як на 10 днів, Виконавець сплачує Замовнику неустойку в розмірі 5 % від вартості не поставленого в строк товару. Вартість не поставленого товару становить 34000,00 грн. х 5 % = 1700,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1,2,33,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з Приватного підприємства "Потенціал" ( м. Харків, вул. П*ятидесятиріччя ВЛКСМ, 72 А кв.206 код 33479483) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 інн НОМЕР_1) суму авансу 13600,00 грн., штрафу 1700,00 грн. та судовий збір 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя Л.С. Лаврова