РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016Справа №910/18799/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом дочірнього підприємства "Словтерм"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Екко"

про стягнення грошових коштів в розмірі 6 853,00 долари США (що еквівалентно 176 858,11 грн.)

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4 - представник за довіреністю № б/н від 07.11.2016 р.;

ОСОБА_2 - посвідка на постійне проживання серія НОМЕР_1 від 13.10.2010 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги дочірнього підприємства "Словтерм" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Екко" про стягнення грошових коштів в розмірі 6 853,00 долари США (що еквівалентно 176 858,11 грн.).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.07.2005 року між ним та відповідачем укладений договір добровільного страхування життя працівників позивача №01-0507.

У зв'язку з розірванням договору відповідач зобов'язаний здійснити виплату викупної суми.

Оскільки, відповідачем викупна сума при достроковому розірванні договору в розмір 6 853,00 доларів США, (176 858,11 грн.) не сплачена, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.10.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.11.2016 р.

В судове засідання 07.11.2016 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 18.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.11.2016 року розгляд справи відкладено на 28.11.2016 року.

28.11.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 28.11.2016 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 18.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Як вбачається з поверниних конвертів №010 та №011 з направленням ухвали про порушення провадження у справі від 18.10.2016 року та ухвали про відкладення розгляду справи від 28.11.2016 року, вони повернулися в суд у зв'язку з вибуттям.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01030, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 40, офіс 5, яка згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 18.10.2016 року та 28.11.2016 року у є місцезнаходженням відповідача.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просив суд задовольнити позов, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 6 853,00 долари США, що у перерахунку в національну валюту - гривню відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України становить 176 289,31 грн.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.07.2005 року між закритим акціонерним товариством «Екко» (), правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Екко» (страховик) та дочірнім підприємством «Словтерм» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування життя працівників ДП «Словтерм» №01-0507.

Відповідно до ч.1 статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 6 статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов'язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи. У разі, якщо при настанні страхового випадку передбачено регулярні послідовні довічні страхові виплати (страхування довічної пенсії), обов'язковим є передбачення у договорі страхування ризику смерті застрахованої особи протягом періоду між початком дії договору страхування та першою страховою виплатою з числа довічних страхових виплат. В інших випадках передбачення ризику смерті застрахованої особи є обов'язковим протягом всього строку дії договору страхування життя.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.1.1 договору, страховик, у разі настання страхового випадку, бере на себе зобов'язання виплатити страхові суми особам, визначеним страхувальником, або на користь яких укладений договір страхування (надалі - вигодонабувачам), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі (внески, премії) в установлені страховиком строки та виконувати інші умови договору.

Об'єктом страхування по даному договору є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов'язані з життям застрахованих осіб (п.2.1 договору)

Згідно з п. 2.2 договору, список фізичних осіб, про страхування життя яких укладений договір страхування (в подальшому - застраховані особи), а також осіб, які призначені для отримання страхової суми при настанні страхового випадку з застрахованими особами (в подальшому вигодонабувачів) - додається (Додаток № 1).

Відповідно до додатку №1 до договору список осіб, про страхування яких укладений договір страхування, застрахованою особою є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вигодонабувачами за договором страхування є ОСОБА_2 (у випадку дожиття до узгодженого строку дії страхового захисту) та ОСОБА_3 (дружина) ІНФОРМАЦІЯ_2 (у випадку смерті в період узгодженого строку дії страхового захисту). Строк дії договору страхування складає 20 років, річна страхова премія - 1000,00 доларів США.

Згідно з п.4.1 договору страхувальник відповідно до чинного законодавства України вносить платежі валютою України - гривнею.

Страхові суми у випадку дожиття застрахованих осіб до погодженого строку дії страхового захисту та страхові суми за договором в перший страховий рік наведені у додатку № 1 (п.6.1 договору).

Відповідно до п.7.1 договору викупна сума (вартість) - сума, яка може бути отримана страхувальником у випадку дострокового припинення дії договору страхування після виплати трьох страхових платежів (внесків, премій).

Згідно з п. 7.2 договору викупні суми за ним на кожну застраховану особу наводяться в полісах, копії яких є невід'ємною частиною договору страхування.

Отже, невід'ємною частиною договору страхування є поліс страхування життя програма ЕККО-ЛАЙФ № 0032-0507 з додатком (далі - поліс).

У полісі зазначений строк початку дії страхового захисту - 01.08.2005 року, строк закінчення дії страхового захисту - 31.07.2025 року, а також інші ідентифікаційні дані щодо застрахованої особи, страхувальника, страховика, вигодонабувачів та розмір щорічної страхової премії, який складає еквівалент 1 000,00 доларів США, тощо.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про страхування» передбачено, що грошові зобов'язання сторін по договорах страхування життя, за їх згодою, можуть бути визначені як у національній валюті України, так і у вільно конвертованій валюті або розрахункових величинах, що визначають фактичний розмір зобов'язань страховика на дату виникнення або виконання цих зобов'язань.

Відповідно до п. 8.1 договору, розмір страхового платежу (внеску, премії) за даним договором за перший страховий рік складає 5307,75 грн.

У примітці до п. 8.1 договору зазначено, що розмір страхових платежів (внесків, премій) в гривні за другий та наступні страхові роки розраховується страхувальником за курсом НБУ на дату здійснення платежу самостійно (виходячи із розміру страхової премії за цим договором в доларах США).

Страховий платіж за перший страховий рік в розмірі 5 307,75 грн. сплачений позивачем 19.07.2005 року, що підтверджується платіжним дорученням №04 від 19.07.2005 року.

Також, в матеріалах справи наявні докази оплати щорічних страхових платежів за період з 2005 по 2015 роки.

Листом вих.. №48 від 14.12.2015 року відповідачу повідомлено про уточнення призначення деяких платежів за договором страхування. Даний лист отриманий відповідачем 14.12.2015 року про що свідчить відмітка на ньому з вх.. №880.

У зв'язку з прийняттям позивачем рішення про дострокове розірвання договору добровільного страхування життя №0032-0507 від 01.08.2005 року, ним 14.12.2015 року направлено відповідачу заяву про перерахування викупної суми з урахуванням інвестиційного доходу на розрахунковий рахунок застрахованої особи за договором страхування - ОСОБА_2 Дана заява отримана відповідачем про що свідчить відмітка на ній з вх.. №881 від 14.12.2015 року.

Листом вих..№39 від 06.04.2016 року позивач направив відповідачу вимогу про дострокове припинення дії договору страхування та виплату належних грошових коштів, в якій вимагав в 10 денний строк з моменту отримання вимоги виплатити викупну суму в розмірі 6 853 доларів США в національній валюті по офіційному курсу НБУ на день здійснення розрахунків.

Вищезазначений лист направлений на адресу відповідача 11.04.2016 року, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 11.04.2014 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №078.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 997 ЦК України передбачено, що договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Відповідно до ч.2 статті 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено (ч.3 статті 28 Закону України «Про страхування»).

Пунктом 14.3 договору передбачено, що дія договору страхування може бути достроково припинена за згодою сторін на підставі письмової вимоги страхувальника або страховика.

У випадку дострокового припинення дії договору страхування на вимогу страхувальника, він повинен повідомити страховика про намір розірвати договір до закінчення поточного страхового року. Розірвання договору здійснюється з початку нового страхового року. після розірвання договору страхувальник отримує викупну сум (якщо він вже існує) в розмірі в залежності від кількості страхових років, за які сплачені страхові платежі (внески, премії) і суму від участі в прибутку (п.14.6 договору).

В § 9 (1) Правил страхування, які є складовою частиною договору страхування (далі - Правила страхування), гарантується, що страхувальник може розірвати договір страхування в будь-який час в письмовій формі. Розірвання договору набирає чинності по закінченню поточного страхового року.

Згідно з § 1 Правил страхування, страховий рік - в кожному випадку рік від дати початку договору страхування або кожний річний період від дати початку договору страхування.

Як зазначено у п. 13.1. Договору страхування, дія договору страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу (внеску, премії).

Отже, враховуючи той факт, що перший страховий платіж (премія) був здійснений страхувальником 19.07.2005 року, датою початку договору страхування є 19.07.2005 року, а страховий рік в цьому випадку за правилами обчислення строків починається з 20.07.2005 року.

Тобто, датою закінчення кожного страхового року є 19 липня кожного наступного календарного року починаючи з 2006 року.

Отже, з урахуванням положень п.14.6 договору та § 9 (1) Правил страхування, договір страхування від 12.07.2005 № 01-0507 є розірваним по закінченню поточного страхового року, тобто 20.07.2016 року.

Відповідно до § 22 (2) Правил страхування договір страхування від 12.07.2005 № 01-0507 є договором страхування життя за програмою ЕККО-ЛАЙФ та відноситься до групи продуктів «страхування життя з участю в прибутку» і бере участь у цьому прибутку без строків очікування. Розмір частки прибутку визначається відповідачем і публікується в звіті про діяльність страхового товариства.

Згідно з ч.6, 8 статті 28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Згідно з п. 13.2 договору строк дії страхового захисту (періоду, коли у випадку настання страхового випадку, страховик виплатить погоджену договором страхування страхову виплату) визначається в полісі страхування життя, який є невід'ємною частиною цього договору та положення якого є визначальними при виникненні розбіжностей між сторонами.

У додатку до поліса наявна таблиця страхових виплат, зокрема розмір викупної суми в доларах США.

Так, розмір викупної суми починаючи з 10-го року дії страхового поліса складає суму 6 853,00 долари США.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача викупної суми в розмір 6 853,00 долари США, що за перерахунком в національну валюту України - гривню відповідно до офіційного курсу на 28 листопада 2016 року (1 долар США - 25,7244 грн.), встановленого Національним банком України на день прийняття рішення становить 176 289,31 грн. за договором добровільного страхування життя працівників ДП «Словтерм» №01-0507 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Екко" (01030, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 40, офіс 5, ідентифікацій номер 30307718) на користь дочірнього підприємства "Словтерм" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 5-А, ідентифікацій код 30265013) грошові кошти в розмірі 6 853 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят три) долари США 00 центів, що за перерахунком в національну валюту України - гривню становить 176 289 (сто сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн..31 коп. та судовий збір в розмірі 2 652 (дві тисячі шістсот п'ятдесят дві) грн. 87 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 07.12.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий