КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Справа№ 910/10111/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Коршун Н.М.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Єлтишева С.Л., дов. № б/н від 11.01.2016 р.;

від відповідача - не з'явилися;

від третьої особи - не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Провідна»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 01.08.2016 року

у справі № 910/10111/16 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент

Проперті Протектед»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Провідна»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія

«НОВА»

про стягнення 50 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року по справі № 910/10111/16 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» 50 000,00 грн. страхового відшкодування та 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року по справі № 910/10111/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 року було подовжено розгляд спору та відкладено розгляд справи на 23.11.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представники Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» у судове засідання не з'явилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку судового рішення першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.01.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА» (далі - страховик, ПАТ «СК «НОВА») та ОСОБА_3 (далі - страхувальник, вигодонабувач, ОСОБА_3) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 46 (далі - Договір), яким позивач застрахував автомобіль «Chrysler PT Cruiser» державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

20.03.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) на 21 км. автодороги Київ-Чоп с. Стоянка за участю автомобіля «Chrysler PT Cruiser» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 14.04.2015 року у справі № 752/5212/15-п ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до рахунку-фактури № 29 від 24.03.2015 року, складеного

ФО-П ОСОБА_5, та страхового акту № 379 від 07.04.2015 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Chrysler PT Cruiser» д.р.н. НОМЕР_2 та відповідно страхової виплати, склала суму в розмірі 81 610,89 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором, на підставі заяви страхувальника від 26.03.2015 року, ПАТ «СК «НОВА» виплатило страхове відшкодування у розмірі 81 610,89 грн. на рахунок ФО-П ОСОБА_6, що підтверджується платіжним дорученням № 23268 від 28.04.2015 року із призначенням платежу: «Страх. відшк.зг.дог.№46 від 13.01.15,(с/а 379) за ремонт ав-ля держ.реєстр.номер НОМЕР_2: без ПДВ»

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.р.н. НОМЕР_3 була забезпечена Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - відповідач, ПАТ «СК «Провідна») згідно полісу АС № 4890502, яким передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону, ПАТ «СК «НОВА» після виплати страхового відшкодування ОСОБА_3 отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, страховиком якої є ПАТ «СК «Провідна».

На підставі зазначеного, ПАТ «СК «НОВА» звернулося до ПАТ «СК «Провідна» із вимогою № 1127/0/17-15 від 07.08.2015 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 43).

02.01.2014 року між ПАТ «СК «НОВА» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (далі - позивач, покупець, ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед») було укладено Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань (далі - Договір купівлі-продажу).

За умовами Договору купівлі-продажу продавець продає (переуступає) покупцю права на регресні вимоги, який включає в себе регресні справи (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а покупець приймає такі регресні вимоги та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду.

Пункт 3.3 Договору купівлі-продажу передбачено, що права, які переходять до покупця за регресними вимогами у зв'язку з продажем регресних справ: а) з урахуванням положень ст. 3 покупець набуває усі права вимоги за регресними вимогами, що є дійсними на дату підписання Договору, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу, правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій та будь-які інші платежі; б) право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за регресними вимогами з дати підписання Договору.

14.09.2015 року між ПАТ «СК «НОВА» та ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» укладено Додаткову угоду № 46 до Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу, якою доповнено Додаток № 1 регресною справою № Ц-4283, об'єкт страхування «Chrysler PT Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_2, дата страхового випадку - 20.03.2015 року, Договір страхування № 46 від 13.01.2015 року, страхувальник ОСОБА_3, винна особа - ОСОБА_4 (ПАТ «СК «Провідна»).

14.09.2015 року ПАТ «СК «НОВА» передало, а ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» прийняло зазначену регресну справу за Актом приймання-передачі (а.с. 62).

За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 512-514 Цивільного кодексу України, ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», набувши права зворотної вимоги до ПАТ «СК «Провідна» за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 46, правомірно звернулося з даним позовом про стягнення страхового відшкодування з відповідача.

На підставі зазначеного вище, ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» звернулося до ПАТ «СК «Провідна» із вимогою № 557/0/3-15 від 18.11.2015 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., в якій зазначено про перехід до ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» права вимоги за Договором купівлі-продажу (а.с. 21).

ПАТ «СК «Провідна» не здійснило сплати страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. ані ПАТ «СК «НОВА» до укладення Договору купівлі-продажу, ані ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» після його укладення та повідомлення про відступлення права вимоги.

Вказане стало підставою для звернення ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» з даним позовом та вимогою стягнути з відповідача 50 000,00 грн.

Відповідач, посилаючись на п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стверджує, що розмір страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу автомобіля, згідно з звітом № 10/15 від 25.03.2015 року, складає 38 568,61 грн.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Проте, положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.

Відносини щодо виплати ПАТ «СК «НОВА» страхувальнику страхового відшкодування не регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», оскільки між ПАТ «СК «НОВА», яке відступило право вимоги позивачу, та ОСОБА_3 укладено Договір добровільного страхування, а не Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. 1, 5 Особливої частини Договору виплата страхового відшкодування здійснюється без врахування коефіцієнту фізичного зносу за рекомендованим СТО цінами.

Згідно з п. 1.1.2 Договору умова «Без урахування зносу» передбачає, що при розрахунку розміру страхового відшкодування за деталі, вузли, частини застрахованого ТЗ та Додаткове обладнання, що підлягають заміні внаслідок страхового випадку, не вираховується коефіцієнт фізичного зносу (вартість цих деталей, вузлів, частин відшкодовується в повному розмірі).

Частина 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», яка визначає випадки, коли проведення оцінки майна є обов'язковим, такого обов'язку щодо оцінки, на страховика, який уклав договір добровільного страхування, не покладає

Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 року у справі № 3-50гс15.

З огляду на вказане, розмір страхового відшкодування, право на яке виникло у ПАТ «СК «НОВА» до відповідача, обмежений лише фактичними витратами (платежами) страховика, здійсненими на користь страхувальника, у зв'язку з чим доводи відповідача щодо неврахування коефіцієнту фізичного зносу суд вважає безпідставними.

Згідно з ч.ч. 4 та 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, на підставі встановлених судом обставин, згідно зі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПАТ «СК «НОВА» виплативши страхове відшкодування, відповідно до умов Договору, набуло права зворотної вимоги до ПАТ «СК «Провідна» у сумі страхового відшкодування в розмірі 81 610,89 грн. - у межах фактичних затрат та із вирахуванням франшизи.

Враховуючи досліджені вище обставини справи, враховуючи відступлення ПАТ «СК «НОВА» права вимоги на відшкодування сплаченого страхового відшкодування ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з ПАТ «СК «Провідна» на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» 50 000,00 грн. страхового відшкодування.

Доводи апелента про безпідставне нарахування ПДВ на суму страхового відшкодування не підтверджуються належними доказами та, як зазначено вище, спростовуються призначенням платежу у платіжному дорученні № 23268 від 28.04.2015 року.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року по справі № 910/10111/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року по справі № 910/10111/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/10111/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Н.М. Коршун

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 28.11.2016 року.