ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.12.2016 Справа № 904/11293/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ БАНК", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Золота Поляна, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6 149 313,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БМ БАНК" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 6 149 313,54 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

У відповідності до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Так, ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Вимогами п. 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належними доказами направлення на адресу сторонам копії позовної заяви з додатками є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо) та опис вкладення, які відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (дата надання послуги (дата фіскального чеку) та дата відбитку поштового штемпелю на описі вкладення повинні співпадати) надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

В якості доказів направлення відповідачу позовної заяви з додатками до позову долучено опис вкладення до цінного листа, на якому відсутнє найменування об'єкта поштового зв'язку та на ньому відсутнє зазначення посади працівника поштового відділення, що перевірив сам опис вкладення.

Фіскальний чек, наданий позивачем до суду, не може бути доказом направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, оскільки він свідчить про направлення кореспонденції до міста Надеждівка.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що в описі вкладення наданому до суму в графі найменування предметів зазначено "Позовна заява з додатками на 9 аркушах", з даного зазначення не можливо встановити які саме додатки були направлені на адресу відповідача.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 12 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 2153546 від 14.11.2016р. на суму 92 239,70 грн.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_2