ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Справа № 911/3381/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «100 ШИН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард КС»

про стягнення 29 029,78 грн Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 0109 від 01.09.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН» (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард КС» (далі відповідач) про стягнення 13 000 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар, 11 777,03 грн пені, 3 524,60 грн інфляційних втрат та 810,34 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати отриманого згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015 товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2016 порушено провадження у справі № 911/3381/16, розгляд справи призначено на 04.11.2016.

Ухвалами господарського суду Київської області від 04.11.2016 та 18.11.2016 розгляд справи відкладено на 18.11.2016 та 02.12.2016.

23.11.2016 до канцелярії господарського суду Київської області повернулася копія ухвали господарського суду Київської області від 18.10.2016, яка була направлена судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард КС» (АДРЕСА_1). Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органом поштового звязку з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році № 01-8/1228 від 02.06.2006 до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув, „адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, судом виконано обовязок щодо повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 02.12.2016 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 02.12.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард КС» (Покупець) укладено договір поставки № Л0Ш-210568, згідно якого постачальник зобовязався на протязі дії договору поставляти покупцю товар за його замовленнями окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, згідно з видатковими накладними, які є невідємною частиною договору (далі товар), а покупець зобовязався приймати та оплатити товар на встановлених договором умовах.

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору поставка товару здійснюється постачальником згідно із замовленням покупця на умовах EXW (Склад постачальника) (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс) які застосовуються із урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером договору, а також особливостей, що випливають із умов договору. Поставка товару здійснюється на підставі договору, а також тих особливостей, що випливають із умов договору. Поставка товару здійснюється на підставі договору, а також видаткових накладних, які складаються на кожну партію товару окремо. Термін поставки товару становить 10 днів від дати отримання замовлення покупця. Датою виконання постачальником обовязків з поставки товару (датою поставки) є дата відмітки в видатковій накладній про прийняття товару покупцем.

Відповідно до п.п. 4.3, 4.5 договору покупець зобовязаний провести повний розрахунок за отриманий товар у термін 14 днів від дати поставки. Оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині виконання грошових зобовязань до їх повного виконання. Якщо за 14 днів до закінчення терміну дії договору, жодна із сторін не заявить про його розірвання, даний договір вважається щоразу автоматично пролонгованим на термін один рік на тих же умовах (п. 9.1. договору).

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1. договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015 позивачем було поставлено відповідачу товар згідно договору на загальну суму 180 700 грн, що підтверджується видатковими накладними № 702 від 11.06.2015 на суму 7 650 грн, № 1271 від 03.07.2015 на суму 7 750 грн, № 1387 від 08.07.2015 на суму 12 400 грн, № 1920 від 31.07.2015 на суму 57 600 грн, № 2654 від 31.08.2015 на суму 26 200 грн, № 2655 від 31.08.2015 на суму 31 000 грн, № 4843 від 10.12.2015 на суму 38 100 грн (а.с. 22-28), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

Також позивачем для оплати відповідачу виставлено рахунки на оплату на загальну суму 180 700 грн (а.с. 29-35), які залишилися частково оплаченими останнім.

Відповідач сплатив позивачу 167 700 грн за отриманий товар, що підтверджується звітами по операціях (а.с. 77-83) та платіжними дорученнями (а.с. 84-97), решту боргу у розмірі 13 000 грн в порушення п. 4.3 договору не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар склав 13 000 грн (180 700 грн 167 700 грн), що підтверджується звітами по операціях (а.с. 77-83) та платіжними дорученнями (а.с. 84-97).

Предметом позову є вимоги про стягнення 13 000 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар, 11 777,03 грн пені, 3 524,60 грн інфляційних втрат та 810,34 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1. договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015 позивачем було поставлено відповідачу товар згідно договору на загальну суму 180 700 грн, що підтверджується видатковими накладними № 702 від 11.06.2015 на суму 7 650 грн, № 1271 від 03.07.2015 на суму 7 750 грн, № 1387 від 08.07.2015 на суму 12 400 грн, № 1920 від 31.07.2015 на суму 57 600 грн, № 2654 від 31.08.2015 на суму 26 200 грн, № 2655 від 31.08.2015 на суму 31 000 грн, № 4843 від 10.12.2015 на суму 38 100 грн (а.с. 22-28), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору; відповідач сплатив позивачу 167 700 грн за отриманий товар, що підтверджується звітами по операціях (а.с. 77-83) та платіжними дорученнями (а.с. 84-97), решту боргу у розмірі 13 000 грн в порушення п. 4.3 договору не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар склав 13 000 грн (180 700 грн 167 700 грн), що підтверджується звітами по операціях (а.с. 77-83) та платіжними дорученнями (а.с. 84-97).

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 13 000 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 13 000 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, позивачем за період з 23.07.2015 по 11.10.2016 нараховано 11 777,03 грн пені, з яких: 20,38 грн за період з 23.07.2015 по 24.07.2015 на суму боргу 12 400 грн, 1 372,60 грн за період з 15.08.2015 по 31.08.2015 на суму боргу 50 000 грн, 798,20 грн за період з 15.09.2015 по 08.10.2016 на суму боргу 26 200 грн, 231,45 грн за період з 08.10.2016 по 16.10.2015 на суму боргу 24 000 грн, 160,33 грн за період з 16.10.2015 по 23.10.2015 на суму боргу 19 000 грн, 2 476,60 грн за період з 15.09.2015 по 18.11.2015 на суму боргу 31 000 грн, 1 741,40 грн за період з 25.12.2015 по 01.02.2016 на суму боргу 38 100 грн, 1 609,25 грн за період з 01.02.2016 по 18.03.2016 на суму боргу 29 100 грн, 1 035,44 грн за період з 18.03.2016 по 20.04.2016 на суму боргу 21 100 грн, 576,50 грн за період з 20.04.2016 по 16.05.2016 на суму боргу 21 100 грн, 167,16 грн за період з 16.05.2016 по 26.05.2016 на суму боргу 16 100 грн, 1 587,70 грн за період з 26.05.2016 по 11.10.2016 на суму боргу 13 000 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При порушенні термінів оплати, покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої вартості партії товару за кожний день прострочення оплати (п. 6.2. договору).

Пунктом 6.4. договору визначено, що термін, у межах якого може бути витребувана сплата пені/неустойки/штрафу, визначений сторонами в три роки (п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 259 Цивільного кодексу України).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 15-43), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 23.07.2015 по 11.10.2016 складає загалом 12 124,84 грн, з яких: 61,15 грн за період з 23.07.2015 по 24.07.2015 на суму боргу 12 400 грн, 1 446,58 грн за період з 15.08.2015 по 31.08.2015 на суму боргу 50 000 грн, 868,55 грн за період з 15.09.2015 по 08.10.2016 на суму боргу 26 200 грн, 260,38 грн за період з 08.10.2016 по 16.10.2015 на суму боргу 24 000 грн, 183,23 грн за період з 16.10.2015 по 23.10.2015 на суму боргу 19 000 грн, 2 559,84 грн за період з 15.09.2015 по 18.11.2015 на суму боргу 31 000 грн, 1 836,65 грн за період з 25.12.2015 по 01.02.2016 на суму боргу 38 100 грн, 1 644,23 грн за період з 01.02.2016 по 18.03.2016 на суму боргу 29 100 грн, 1 066,82 грн за період з 18.03.2016 по 20.04.2016 на суму боргу 21 100 грн, 598,41 грн за період з 20.04.2016 по 16.05.2016 на суму боргу 21 100 грн, 183,87 грн за період з 16.05.2016 по 26.05.2016 на суму боргу 16 100 грн, 1 598,36 грн за період з 26.05.2016 по 11.10.2016 на суму боргу 13 000 грн. Відтак, вимога про стягнення 11 777,03 грн пені підлягає задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, позивачем за період з серпня 2015 року по вересень 2016 року нараховано 3 532,60 грн. інфляційних втрат та 810,34 грн 3 % річних за період з 26.06.2015 по 11.10.2016.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 11-14), арифметично вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих за період з серпня 2015 року по вересень 2016 року та 3 % річних, нарахованих за період з 26.06.2015 по 11.10.2016 становить 3 524,60 грн інфляційних втрат та 836,72 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 3 524,60 грн інфляційних втрат та 810,34 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 13 000 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар, 11 777,03 грн пені, 3 524,60 грн інфляційних втрат та 810,34 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард КС» (08153, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код 38559620) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН» (65031, Одеська обл., м. Одеса, Новомосковська дорога, буд. 5; ідентифікаційний код 37873875) 13 000 (тринадцять тисяч гривень) 00 коп. боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № 702 від 11.06.2015, № 1271 від 03.07.2015, № 1387 від 08.07.2015, № 1920 від 31.07.2015, № 2654 від 31.08.2015, № 2655 від 31.08.2015, № 4843 від 10.12.2015 згідно договору поставки № Л0Ш-210568 від 11.06.2015, товар, 11 777 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят сім гривень) 03 коп. пені, 3 524 (три тисячі пятсот двадцять чотири гривні) 60 коп. інфляційних втрат, 810 (вісімсот десять гривень) 34 коп. 3 % річних та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 06.12.2016

Суддя П.В.Горбасенко