ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Справа № 905/683/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В.(головуючого, доповідача),
Нєствєтової Н.Д.,
Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року у справі № 905/683/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГМР Транс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод", третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Сорс", про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача 2 461 792,68 грн., з яких 2 303 344,25 грн. - основний борг, 20 951,35 грн. - інфляційні витрати, 128 720,67 грн. пені та 8 766,41 грн. 3% річних, у зв'язку з невиконанням зобов'язань з повної оплати за виконані за договором на транспортне обслуговування роботи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.03.2016 року (суддя Уханьова О.О.) позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 2 303 344,25 грн. - заборгованості, 8 405,83 грн. - 3% річних, 17 916,20 грн. - інфляційних втрат, в решті вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року (судді: Ломовцева Н.В., Бойченко К.І., Татенко В.М.) зазначене рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судами попередніх інстанцій порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить рішення та постанову у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Відзив на касаційну скаргу від відповідачів до суду не надходив.

Дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2014 року між відповідачем (довіритель) та ТОВ "Корум СОРС" (повірений) підписаний Договір доручення №Кс-ДрМз/55-14, згідно з п. 1.1. якого в порядку і на умовах, узгоджених сторонами в цьому договорі довіритель доручає, а повірений бере на себе зобов'язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя певні юридично значимі дії, пов'язані з укладенням та контролем виконання зобов'язань за договорами транспортного експедирування на перевезення вантажів, вчинення пасажирських перевезень і надання послуг спецтехніки.

Пунктом 1.4. зазначеного договору сторони визначили, що угоди, вчинені повіреним за цим договором, створюють, змінюють і припиняють цивільні права та обов'язки довірителя.

За цим договором повірений діє як комерційний представник, в зв'язку з чим, повноваження повіреного підтверджуються виключно цим договором і не підлягають додатковому підтвердженню шляхом видачі відповідної довіреності (п. 1.6. Договору доручення).

Відповідно до п. 2.1.4. Договору доручення ТОВ "Корум Сорс" (повірений) зобов'язаний укладати (підписувати) договори та здійснювати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод" (довірителя) усі необхідні дії у рамках укладених договорів транспортного експедирування на перевезення вантажів, здійснення пасажирських перевезень та надання послуг спецтехніки.

01.04.2014 року відповідач (замовник), від імені та за рахунок якого діє ТОВ "Корум СОРС" (повірений) на підставі Договору доручення №Кс-ДрМз/55-14 від 01.04.2014 року та позивач (виконавець) підписали договір №КС-ДрМЗ/70-14, за умовами якого виконавець зобов'язується власними або залученими силами надавати такі послуги: послуги автомобілів, спеціалізованої, спеціальної техніки та інших технічних засобів (далі - спеціальна техніка), згідно змінного наряду-завдання на надання автотранспортних засобів, підписаного сторонами; послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом, відповідно до Заявок замовника: Заявка на перевезення пасажирів (щомісячна), Заявка на перевезення пасажирів (разова) (п. 1.1. Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що вартість послуг за цим договором визначається на підставі "Протоколу погодження договірної ціни", які є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.2.2 договору в редакції Додаткової угоди №1 від 02.03.2015 року вартість послуг за даним договором фіксується протягом 6 місяців від дати підписання договору. Після спливу даного строку, у разі зміни вартості палива (ДП, А-92) в більший або менший бік на 5% та більше, вартість послуг підлягає зміні, шляхом підписання "Протоколу узгодження договірної вартості" (Додаток №1) в нової редакції. Виконавець надає замовнику калькуляцію вартості послуг по фактично залученим маркам та моделям автомобілів, обґрунтування підвищення тарифів і підготовлені додати до даного договору у новій редакції для підписання з боку замовника. Середня вартість одного літра дизельного палива на час укладення договору складає 18,71грн. без ПДВ, А-92 - 17,46 грн. без ПДВ.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що при не поверненні замовником підписаного акта прийому-передачі, протягом 3 днів від дати отримання замовником акта прийому-передачі або не наданням обґрунтованих заперечень відносно послуг, наданих виконавцем, акт прийому-передачі наданих послуг вважається підписаним без претензій та зауважень,

Відповідно до п.3.1 договору виконавець зобов'язаний надавати послуги в строки, зазначені в заявках замовника.

Умовами п. 4.1.1. Договору передбачено, що на підставі заявок на внутрішньозаводські перевезення вантажів та послуг спецтехніки, що надаються структурними підрозділами та дільницями замовника, виконавець формує змінний наряд-завдання на перевезення вантажів і виконання робіт спецтехнікою (Додаток №4). Змінний наряд-завдання узгоджується з відповідальною особою замовника не пізніше 17:00 дня, що передує початку робіт. Щоденно до 10:00 виконавець направляє на адресу замовника відомості про фактичне виконання наряду за минулий день та виконання наряду на поточний день.

Згідно з п.4.1.2 договору обсяг робіт, виконаних виконавцем по добовому наряду, підтверджується підписами відповідальних структурних підрозділів та дільниць замовника в талоні замовника. Відповідальна особа замовника на підставі заповненого талону підтверджує підписом пробіг та час роботи автомобілів в шляховому листі за попередній день (зміну).

Організація пасажирських перевезень за графіком здійснюється згідно з узгодженим графіком перевезень замовника та списків перевезених співробітників за кожним маршрутом. Відповідальні особи замовника і виконавця щоденно контролюють і підтверджують обсяг виконаних робіт по пасажирським перевезенням підрядчика відповідними відмітками в талонах замовника (п.4.1.3 договору).

Згідно з п.6.1.1 договору замовник зобов'язується перевірити, підписати акт прийому-передачі виконаних послуг при відсутності зауважень або направити мотивовану відмову в підписанні, протягом трьох діб після отримання акта прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно п.9.2 договору за порушення строків оплати послуг, зазначених в п.2.5 даного договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості несплачених в строк послуг з кожний день прострочки.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання його сторонами і діє до 31.12.2016 року (включно), а в частині невиконання обов'язків - до повного їх виконання (п.10.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 02.03.2015 року сторони дійшли згоди викласти"Протокол погодження договірної ціни" в новій редакції.

Позивач, звертаючись з позовом до суду зазначає, що свої зобов'язання за вказаним договором виконав в повному обсязі посилаючись на акти виконаних робіт (надання послуг) за липень-листопад 2015 року.

Отримані послуги оплачені відповідачем частково в сумі 101 197,00 грн.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги виконавця до замовника про стягнення заборгованості за надані послуги відповідно до договору на транспортне обслуговування, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та 3% річних.

Висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позову в частині стягнення заборгованості обґрунтовано доведеністю позивачем виконання належним чином умов договору щодо надання послуг, що підтверджено відповідними актами виконаних робіт, які скріплені печатками та підписані обома сторонами, за виключенням актів №203 від 31.10.2015 року та №205 від 09.11.2015 року, які вважаються підписаними відповідно умов п.2.4 договору, що наявні в матеріалах справи, а часткове задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних обґрунтовано тим, що в деяких актах позивачем невірно визначено період нарахування, та часткове задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань обумовлено помилками у розрахунках та неправильним визначенням позивачем індексу інфляції. У задоволені позову в частині стягнення пені судами попередніх інстанцій відмовлено з огляду на те, що відповідно п.9.2 договору за порушення строків оплати послуг, зазначених в п.2.5 даного договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, однак в договорі відсутній п.2.5, за порушення умов якого нараховується пеня. Будь-які інші підстави для нарахування пені замовнику в умовах договору відсутні.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що акти виконаних робіт (№177 від 31.07.2015 року, №180 від 10.08.2015 року, №182 від 17.08.2015 року, №184 від 25.08.2015 року, №186 від 31.08.2015 року, №188 від 07.09.2015 року) загалом на суму 875 809,70грн. на адресу позивача не спрямовувалися, та крім того, жодних доручень на здійснення дій щодо наданих послуг за вищевказаними актами виконаних робіт (надання послуг), у тому числі й на їх підписання, довірителем за договором доручення №КС-ДрМЗ/55/14 від 01.04.2014 року повіреному так само не надавалися, що суперечить умовам п. 1.2. та п. 2.1.5. Договору доручення.

Зазначені доводи відповідача судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки суди обгрунтовано відхилили такі доводи, враховуючи умови п. 2.1.5. Договору доручення №КС-ДрМЗ/55/14 від 01.04.2014 року, за яким ТОВ "Корум Сорс" (повірений) зобов'язаний підписувати від імені ТОВ "Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод" (довірителя) додаткові угоди, акти приймання-передачі, податкові, товарно-транспортні накладні; вантажні відомості та інші документи, які зв'язані з виконанням договорів транспортного експедирування на перевезення вантажу, здійснення пасажирських перевезень та надання послуг спецтехніки.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Договору доручення №КС-ДрМЗ/55/14 від 01.04.2014 року повноваження ТОВ "Корум Сорс" підтверджуються виключно цим договором та не підлягають додатковому підтвердженню шляхом видачі відповідної довіреності.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору від 01.04.2014 року №КС-ДрМЗ/70-14 на підставі заявок на внутрішньозаводські перевезення вантажів і послуги спецтехніки, що надаються структурними підрозділами та ділянками замовника, виконавець формує змінне наряд - завдання на перевезення вантажів і виконання робіт спецтехнікою.

В матеріалах справи наявні заявки та подорожні листи вантажного автомобіля щодо спірних актів.

Разом з тим, відповідно до п. 2.3. Договору на транспортне обслуговування при наданні послуг виконавцем, замовник здійснює оплату протягом 30 календарних днів від дати підписання Акта прийому - передачі наданих послуг, за умови наявності у замовника оригіналу такого акта.

При не поверненні замовником підписаного акта прийому - передачі, протягом трьох днів від дати отримання замовником Акта прийому - передачі або ненадання обґрунтованих заперечень щодо послуг , наданих виконавцем , акт прийому - передачі наданих послуг вважається підписаним без претензій і зауважень (п. 2.4. Договору).

Виходячи з п. 2.3. Договору на транспортне обслуговування на позивача не покладено обов'язок направлення відповідачу актів приймання-передачі наданих послуг, тому в силу ст. 613 Цивільного кодексу України прострочення кредитора відсутнє, як таке, що звільняє боржника від оплати на момент постановлення рішення суду.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що матеріалами справи підтверджено надання позивачем за період з липня по вересень 2015 року відповідачу послуг на загальну суму 2 404 541,25 грн., отже, позивачем належним чином виконані умови договору щодо надання послуг, що підтверджено відповідними актами виконаних робіт.

З урахуванням часткової сплати за надані послуги, господарський суд правильно застосувавши норми матеріального права обгрунтовано стягнув з відповідача 2 303 344,25 грн.

Отже, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості, часткове задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань та відмову в позові в частині стягнення пені.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів.

За таких обставин, прийняті судові рішення грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді Н.Нєсвєтова

Л.Стратієнко