ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 листопада 2016 року Справа № 905/1993/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Попікової О.В.,
Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж"
на ухвалу на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2016 Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016
у справі№ 905/1993/16
господарського судуДонецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Бетон-строй", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-строй", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
простягнення 1 203 941 018 грн. 93 коп.,
В с т а н о в и В :

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.10.2016 подану перший раз касаційну скаргу ТОВ "Донспецмонтаж" на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі № 905/1993/16 повернуто скаржнику без розгляду на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст.1113 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" повторно звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі № 905/1993/16 не усунувши обставини зазначені у вищевказаній ухвалі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, ухвали місцевого господарського суду можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі № 905/1993/16 в апеляційному порядку по суті не переглядалась.

За таких обставин, у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду її в апеляційному порядку, у зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі № 905/1993/16 слід відмовити.

Щодо оскарження ТОВ "Донспецмонтаж" ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі № 905/1993/16 слід зазначити таке.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Однак заявником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги позивачу, відповідачу - 2, відповідачу - 4 та третій особі у справі.

Відповідно до п.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015, яким до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни, зокрема щодо розміру ставок судового збору.

Згідно з пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За приписами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата установлюється у місячному розмірі і станом на 01.01.2016 становить 1378 грн.

Вищим господарським судом України встановлено, що заявником касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі за подання касаційної скарги.

Натомість скаржник у тексті скарги посилається на те, що товариство знаходиться у важкому фінансовому стані та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" зазначаючи, зокрема, що суд своєю ухвалою може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України закріплено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Пелевін проти України, № 24402/02 від 20.05.2010).

Оскільки відстрочення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору або зменшення його розміру.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно положень ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Касаційна скарга ТОВ "Донспецмонтаж" подана до суду касаційної інстанції із значним пропущенням зазначеного вище строку. Водночас, заявником касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку, встановленого для подання касаційної скарги. Однак, заявником касаційної скарги жодним чином не обґрунтовано та не вказано з яких саме підстав пропущений процесуальний строк на подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку згідно процесуального законодавства є правом суду і в кожному конкретному випадку це питання розглядається відповідно до матеріалів конкретної справи.

За вказаних обставин Вищий господарський суд України не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити ТОВ "Донспецмонтаж" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі № 905/1993/16.

Відхилити клопотання ТОВ "Донспецмонтаж" про поновлення пропущеного процесуального строку.

Касаційну скаргу ТОВ "Донспецмонтаж" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі № 905/1993/16 господарського суду Донецької області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: О. Попікова

О. Кролевець