ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Справа № 904/6493/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідача ),

суддів: Кузнецова В.О., Євстигнеєва О.С.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 25.10.2016 р. № 00.01.0208 )

від відповідача: ОСОБА_2 представник ( дов. від 31.10.2016 р. № 363 ),

ОСОБА_3 представник ( дов. від 10.10.2016 р. № 324 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 р.,

прийнятого за результатами розгляду справи

за позовом Комунального підприємства

Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА",

м. Кам'янське

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА",

м. Кам'янське

про стягнення заборгованості у розмірі 388 615,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 р. ( суддя Ліпинський О. В. ) позов задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" на користь Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" основну заборгованість у розмірі 339 147,51 грн., три відсотки річних у розмірі 7 015,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 42 452,77 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 5 829,24 грн. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" про розстрочку виконання рішення господарського суду - відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що Відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором, Відповідач у відзиві на позов, визнав позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 339 147,51 грн. і господарський суд відповідно до ст. 78 ГПК України прийняв визнання позову Відповідачем, оскільки дії останнього щодо визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Також, суд не знайшов підстав для задоволення заяви Відповідача про розстрочку виконання судового рішення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги ТОВ "СТЕЛЛА" посилається на те, що умовами Договору не визначено строк оплати за виконані роботи, та на момент звернення до суду, Позивач не реалізував свого права вимоги виконання боржником - його зобов'язань, визначених Договором, тому у Відповідача не наступив строк виконання своїх зобовязань через відсутність відповідної вимоги КП «Дніпродзержинськтепломережа», як кредитора. Скаржник вважає, що погашення заборгованості перед Позивачем повинно було здійснюватися по мірі розрахунків споживачів з ТОВ «Толока», тобто по мірі надходження грошових коштів від споживачів, що не було враховано господарським судом. На думку скаржника, Позивач ухиляється від підписання Договору про реструктуризацію заборгованості, чим грубо порушує вимоги п. 8.4. Договору, яким Замовник і Виконавець по цьому Договору взяли на себе зобовязання укласти такий договір. Звернення до господарського суду із позовом про стягнення заборгованості порушує порядок її погашення, визначений умовами Договору.

Скаржник також зазначає на порушенні судом норм процесуального права, що полягають в розгляді справи без участі представника Відповідача, який не з'явився в судове засідання, заявивши перед цим клопотання про перенесення розгляду справи. Внаслідок цього, Відповідач не зміг надати суду докази на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, на думку скаржника, суд повинен був відмовити у задоволенні позову КП «Дніпродзержинськтепломережа».

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, вважає її безпідставною та необгрунтовано, а оскаржуване судове рішення таким, що постановлене з повним зясуванням обставин справи та з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з огляду на наступне. Під час розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач визнав позовні вимоги в частині основного боргу. Виконані в період з листопада 2014 року по травень 2016 року роботи були оплачені Відповідачем лише частково, в сумі 44 849,40 грн., що свідчить про обізнаність Відповідача з наявністю боргу та вчинення ним дій по оплаті такої заборгованості. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Правовідносини за спірним договором існують між сторонами з 2008 року, але Відповідач систематично порушує зобов'язання щодо вчасної та повної оплати наданих Позивачем послуг, а саме: оплачує їх нерегулярно та не у повному обсязі, у зв'язку з чим за вказаним договором в - судовому порядку вже розглядався позов про стягнення заборгованості за інший період (з лютого 2009 р. по грудень 2010 р.), справа № 5005/2152/2011. В результаті розгляду даної справи, господарським судом Дніпропетровської області була постановлена ухвала від 28.04.2011 р. про затвердження мирової угоди між сторонами про сплату заборгованості у розмірі 235 975,50 грн. рівними частинами на протязі 40 місяців. Однак і зазначена мирова угода не була виконана Відповідачем, в результаті чого 07.07.2016 р. господарським судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення у справі № 904/5252/16 про задоволення позову Позивача до Відповідача про спонукання до виконання мирової угоди.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Вечірка І.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 р. у справі № 904/6493/16, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" прийнято до розгляду, який було призначено на 17.11.2016 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.11.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відрядженні судді Вечірка І.О.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Євстигнеєва О.С.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 р. у справі № 904/6493/16, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" було відкладено на 01.12.2016 р.

У судовому засіданні 01.12.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, та доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи, 01.08.2008 р. між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" ( Виконавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" ( Замовник ) укладений Договір № 00.01.0489 на технічне обслуговування та поточний ремонт системи теплопостачання в житлових будинках міської ради, відповідно до п. 1.1 якого, предметом договору є передача Замовником Виконавцю функцій утримання та технічного обслуговування системи теплопостачання в будинках житлового фонду Дніпродзержинської міської ради згідно з переліком будинків, який є невідємною частиною договору. Мета договору забезпечення якісного, кваліфікованого, гарантованого утримання, обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання відповідно до чинного законодавства та рішень органів місцевого самоврядування для створення мешканцям будинків належних умов проживання ( п.1.2 договору ).

Розділом 2 договору, визначено обовязки Замовника, в точу числі: своєчасно проводити щомісячні розрахунки за виконані Виконавцем роботи, шляхом відщеплення грошових коштів які надходять від споживачів ( п. 2.1.9 договору ); до 5-го числа наступного місяця підписувати акти виконаних робіт, або в цей же термін надавати вмотивовану відмову від підписання актів ( п. 2.1.10 договору ).

Згідно з п. 4.1 договору, вартість виконаних робіт за цим договором регулюється згідно рішення міськвиконкому Дніпродзержинська № 642 від 25.07.2008 р. „Про затвердження тарифів на послуги з тримання будинків, споруд та при будинкових територій по м. Дніпродзержинську відповідно до визначених розмірів складової тарифу за видами послуг (обслуговування внутрішньо будинкових мереж теплопостачання), за видами будинків та площ технічного обслуговування. Сума оплат за виконання робіт може бути змінена в разі введення нового регульованого акту, який вплине на вартість робіт по внутрішньо будинковому обслуговуванню теплових мереж.

Відповідно до п. 4.2 договору, оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт, в розмірі пропорційної частки складової тарифу квартирної плати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення шляхом відщеплення, але не менш ніж 60 % суми нарахувань згідно актів виконаних робіт.

П. 4.4 договору, визначено, що у разі виникнення заборгованості Замовника перед Виконавцем за виконані роботи, в звязку з несвоєчасним отриманням плати замовником від споживачів за надані послуги, він сплачує виконавцю заборгованість по мірі надходження від споживачів в період дії цього договору.

Згідно з п. 7.1 договору, договір укладається на один рік, набуває чинності з дня його підписання та може бути автоматично пролонгований на той же період.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт надання Виконавцем Замовнику послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту системи теплопостачання в житлових будинках, в період з листопада 2014 р. по травень 2016 р., на загальну суму 383 996,91 грн., підтверджується актами здачі приймання робіт ( наданих послуг ), які підписані сторонами.

Ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі , у строки та в порядку, що визначені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Замовник належним чином не виконав зобовязання за договором, оплату за надані послуги здійснив частково у розмірі 44 849,40 грн. На час розгляду справи заборгованість Відповідача складала 339 147,51 грн. та була визнана останім у повному обсязі під час розгляду спору у суді.

Станом на момент розгляду справи доказів сплати заборгованості Відповідача перед Позивачем за виконані роботи згідно договору № 00.01.0489, суду першої інстанції надано не було.

Причиною виникнення спору є порушення Відповідачем своїх зобовязань щодо сплати залишку вартості виконаних робіт та наданих послуг у розмірі 339 147,51 грн., у звязку з чим Позивачем нараховані: 3 % річних за загальний період 21.02.2015 р. 31.05.2016 р. ( по кожному акту окремо ), розмір яких склав 7 015,12 грн. та інфляційні втрати за загальний період прострочення з січня 2015 по травень 2016 ( по кожному акту окремо ), розмір яких склав 42 452,77 грн.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідачем було надано суду відзив на позов, за змістом якого, враховуючи вимоги ст. 78 ГПК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" визнало позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 339 147,51 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання Відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дійшовши обґрунтованого висновку, що дії Відповідача стосовно визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, місцевий господарський суд прийняв визнання позову Відповідачем в частині позовних вимог повязаних зі стягненням суми основного боргу, задовольнивши їх.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність у Позивача права стягнути індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що передбачено ст. 625 ЦК України і підтвердження такого права матеріалами справи, з огляду на визнання Відповідачем суми основного боргу, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача: 7 015,12 грн. - 3 % річних за загальний період 21.02.2015 р. 31.05.2016 р. ( по кожному акту окремо ), 42 452,77 грн. інфляційних втрат за загальний період прострочення з січня 2015 по травень 2016 ( по кожному акту окремо ).

За викладених обставин, враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за договором, приписи чинного законодавства та умови договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" основну заборгованість у розмірі 339 147,51 грн., три відсотки річних у розмірі 7 015,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 42 452,77 грн.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 612 ЦК України ).

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву за вих. № 288 від 05.09.2016 р. ( а. с. 56 57), Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" визнало позовні вимоги Позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 339 147,51 грн.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб ( ч. 5 ст.78 ГПК України ).

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК господарський суд приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем ( п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. ).

Як вірно було зазначено судом в оскаржуваному рішенні, дії Відповідача щодо визнання суми основаного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

З огляду на зазначене, господарський суд обґрунтовано прийняв визнання позову Відповідачем, та без порушення норм процесуального права ухвалив оскаржуване рішення про задоволення позову.

Стосовно твердження Скаржника про відсутність у договорі строку виконання зобовязання та не укладення договору на реструктуризацію.

Умовами договору сторони встановили, що оплата виконаних робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт ( п. 4.2 договору ), яку Замовник зобовязаний відповідно до п. 2.1.9 договору проводити своєчасно щомісяця.

При цьому, необхідно зазначити, що Відповідачем з 07.05.2015 р. по 08.07.2015 р. були здійснені часткові оплати виконаних в період з листопада 2014 року по травень 2015 року робіт згідно договору.

Окрім того, Позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з Відповідача навіть у випадку встановлення у договорі умови про укладення договору реструктуризації після розірвання договору та при наявності заборгованості. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

У п. 4.4. договору сторони визначили, що в разі виникнення заборгованості Замовника перед Виконавцем за виконані роботи, в зв'язку з несвоєчасним отриманням плати Замовником від споживачів за надані послуги, він сплачує Позивачу заборгованість по мірі її надходження від споживачів в період дії договору.

Відповідач є юридичною особою, а відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Обов'язок Відповідача сплатити суму боргу, додатково обґрунтовується тим, що Відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. № 15/5027/715/2011, в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

Не знайшло свого підтвердження і посилання Відповідача на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, що полягають в розгляді справи без участі представника Відповідача, який не з'явився в судове засідання, заявивши перед цим клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи та оскаржуваного рішення вбачається, що суд вислухав пояснення представника Відповідача, який був присутній у попередньому судовому засіданні, та надав витребувані від нього документи. В наступному судовому засіданні, місцевий суд відхилив клопотання Відповідача про чергове відкладення розгляду справи у звязку з закінченням встановленого ст. 69 ГПК України строку розгляду справи та висновком про достатність матеріалів для розгляду справи по суті. Крім того, клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи не містило обґрунтування про необхідність надання суду нових доказів по справі, які не були надані і суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

При таких обставинах, апеляційна інстанція не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду першої інстанції, оскільки воно прийнято при правильному застосування норм матеріального та процесуального права при повно встановлених обставинах справи.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛЛА" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 р. у справі № 904/6493/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 02.12.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв