УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.11.2016Справа № 910/13610/16
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Отрош І.М., судді Якименко М.М. та Грєхова О.А., розглянувши позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зміну і припинення правовідносин, зобов'язання вчинити дії, компенсацію нанесеної шкоди у справі №910/13610/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ»

про зобов'язання вчинити дії

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дії, а саме зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київенерго" вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13610/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2016 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛГЗ".

22.11.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» до Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зміну і припинення правовідносин, зобов'язання вчинити дії, компенсацію нанесеної шкоди.

Розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Як передбачено приписами ст. 26 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Суд зазначає, що під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Так, третя особа з самостійними вимогами може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем, тобто самостійність вимоги третьої особи полягає у тому, що вона вважає, що у відповідних правовідносинах з відповідачем перебуває саме вона, тому заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір (виключно в межах заявленого первісним позивачем предмету позову) на свою користь. Відтак, вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи в розумінні ст. 26 Господарського процесуального кодексу України, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Як встановлено судом, предметом позову, заявленого Приватним акціонерним товариством "Фармацевтичне підприємство Спратлі", є зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київенерго" вчинити дії, а саме відновити схему обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ відповідно до проектно-технічної документації.

При цьому, на підтвердження існування у відповідача обов'язку з забезпечення електропостачання позивача лінією А7ТП3333-ЩСУ позивач, зокрема, посилається на умови укладеного між ним та відповідачем договору про постачання електричної енергії №85006 від 20.07.2001 (у редакції додаткової угоди від 20.10.2010).

В той же час, як вбачається з прохальної частини позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ», останній просить суд:

- визнати з 01.01.2013 недійсними (відповідно до ст. 13, п. 2, 3, 7, абзац 2 ч. 2 ст. 16, ч. 1, 4 ст. 203, 204, ч. 3 ст. 215, ст. 317, 319, 320-322 та інших Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, ст. 13, 14 Конституції України) та такими, що втратили (після припинення цивільно-правових відносин) силу і припинили свою дію всі (раніше тимчасово на період оренди ТП ПрАТ «ФП Спратлі») погоджені власником ТП 3333 і основним споживачем ТОВ «КЛГЗ» правочини-додатки до договору (між відповідачем ПАТ «Київенерго» і ПрАТ «ФП Спратлі») на постачання електроенергії №20-5006, а саме Акт балансового розмежування разом зі Схемою електричних мереж (з точками їх розподілу відповідальності і продажу) та Максимальну потужність 600 КВА;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (протягом 10 днів після вступу рішення по цій справі в силу) невідкладно підписати (відповідно до ст. 13, п. 2, 3, 7, абзац 2 ч. 2 ст. 16, ч. 1, 4 ст. 203, 204, ч. 3 ст. 215, ст. 317, 319, 320-322 та інших Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, ст. 13, 14 Конституції України) всі передані йому (листом №21 від 21.04.2015) погоджені власником ТП 3333 і основним споживачем ТОВ «КЛГЗ» додатки (які були раніше погоджені, але без субспоживача ПрАТ «ФП Спратлі») до договору про спільне використання технічних електричних мереж (№183 від 22.04.2013) та невідкладно повернути ТОВ «КЛГЗ» належно оформлені та підписані ПАТ «Київенерго» примірники цих додатків;

- видати наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» часткової компенсації 60% (пропорційно дозволеної йому потужності 600КВА) витрат на суму 163357,26 грн., які були вимушено здійснені для забезпечення передачі електроенергії субспоживачу ПрАТ «ФП Спратлі».

Суд зазначає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» не спрямовані на предмет спору між позивачем і відповідачем (відновлення схеми обліку та електропостачання Приватного акціонерного товариства "Фармацевтичне підприємство Спратлі" лінією А7ТП3333-ЩСУ), тобто вимоги ТОВ «КЛГЗ» не спрямовані на вирішення спору у справі « 910/13610/16 на свою користь (не є тотожними вимогам за первісним позовом), що в розумінні заявлених позивачем (ПрАТ «ФП Спратлі») вимог фактично мало б означати зобов'язання ПАТ «Київенерго» відновити схему обліку та електропостачання саме Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» лінією А7ТП3333-ЩСУ. За наведених обставин, заявлені у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» вимоги (про зміну і припинення правовідносин, зобов'язання вчинити дії, компенсацію нанесеної шкоди) не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №910/13610/16, в розумінні статті 26 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54 - 57 ГПК, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 ГПК). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61 - 63 ГПК. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

За змістом п. 5 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ» підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, як передбачено п. 3 ч. 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до абзацу 5 п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Так, суд зазначає про те, що у випадку наявності у позовній заяві посилань на конкретні докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, така заява не підлягає поверненню з посиланням на статтю 63 Господарсьткого процесуального кодексу України.

Так, суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи. (п. 3.3 вищенаведеної Постанови).

Разом з тим, зазначені позивачем у позовній заяві відомості не містять жодних вказівок (посилань) на існування конкретно визначених доказів на підтвердження викладених обставин.

Так, на арк. 7 позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛГЗ», зокрема, зазначено: «ПрАТ «ФП Спратлі» через несанкціоноване і неправильне підключення було спожито за наш рахунок електроенергію на суму 15256 гривень, що підтверджено відповідними документами у справі».

Крім того, відповідно до арк. 7 даного позову зазначено наступне: «Через збільшення навантаження і відмову ПрАТ «ФП Спратлі» приймати участь у витратах на утримання електричного обладнання, а також через вимоги ПАТ «Київенерго» ми змушені були самостійно встановити систему ЛУЗОД і відповідне електричне обладнання ТП №3333 на загальну суму 17258,68 гривень. Крім цього, після тривалої неналежної оренди і експлуатації ПрАТ «ФП Спратлі» нашого обладнання ТП 3333 разом з кабельними лініями - ми змушені були відновити їх належний стан на загальну суму 2600 грн. Докази є у матеріалах справи».

За наведених обставин, суд позбавлений можливості діяти в порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України та зобов'язати учасника судового процесу надати конкретні докази, оскільки , власне, сама третя особа такі докази не зазначила.

Наведене є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.М. Отрош

Судді О.А. Грєхова

М.М. Якименко