ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. Справа № 909/839/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014;

до відповідача: Державного підприємства "Калуське лісове господарство", вул.Мисливська,1, с. Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351;

про стягнення 135716 грн. 91 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу;

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 - завідувач юридичного сектору Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, доручення (№02-19/2102 від 29.12.2015р.);

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Калуське лісове господарство" про стягнення 135716 грн. 91 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відзив на заперечення проти позову вих. № 02-12/2393 від 08.11.16 (вх.№15962/16 від 09.11.16).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. У відзиві на позовну заяву №215 від 01.11.16 (вх.№15538/16 від 02.11.16) зазначає про те, що розрахунок шкоди, завданої лісовому господарству незаконною рубкою дерев, вчиненої невідомими особами, проведено згідно постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.06.2008 року "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". Однак, у відповідності до спільного розяснення Державного комітету лісового господарства від 30.04199р. № 03-01/981 та Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 28.04.1999р. №23-10/6-113, стягнення за самовільну рубку, пошкодження дерев і іншої лісової рослинності, передбачені згаданими таксами, застосовуються до осіб, цю безпосередньо здійснили ці порушення і вина їх визначена у встановленому законом порядку. Застосування вказаних вище такс до підприємств, установ, організацій і громадян, що здійснюють охорону лісових насаджень, крім випадків, коли встановлено, що вони безпосередньо скоїли такі порушення, є неправомірними. Аналогічне твердження викладене в статті 105 Лісового Кодексу України, якою передбачено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у вчиненні незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників. Однак, у актах позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про охорону, захист, використання лісів встановлено сам факт незаконної рубки, а не факт вчинення правопорушення підприємством.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області в ході позапланових перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, проведених 15.11.13 р., 10.12.13 р., 16.12.14 р. в Державному підприємстві "Калуське лісове господарство", виявлено факти неналежного виконання підприємством обовязків по охороні та збереженню лісу, про що складено відповідні акти.

Так, згідно ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів №1137 від 15.11.13 р., згідно якого здійснено перевірку на території лісового фонду лісового обходу №5, Підмихайлівського лісництва Державного підприємства "Калуське лісове господарство", встановлено незаконне вирубування дерев на території лісового фонду:

- у кварталі №9 виділ №17 вирубка 3 сироростучих дерева породи ялина діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 22; 23; 21см, 2 сухостійних дерев породи ялина діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 24; 27см та 1 сироростуче дерево породи ялиця діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 10см ;

- у кварталі №9 виділ №14; 20 вирубка 7 сироростучих дерев породи ялина діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 22; 15; 25; 27; 29; 23; 21 см, 10 сухостійних дерев породи ялина діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 43; 59; 28; 31; 29; 31; 28; 35; 35; 43 см та 1 сироростуче дерево породи ялиця діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 16см ;

- у кварталі №18 виділ № 3 вирубка 4 сироростучих дерев породи дуб діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 32 ; 62; 67; 53 см, 5 сухостійних дерева породи дуб діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 24; 29; 26; 55; 65 см та 3 сироростучих дерева породи ялина діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 16; 15; 31 см.

ОСОБА_2 розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665, сума шкоди, завданої лісу незаконною порубкою становить 59648 грн. 95 коп.

ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів №1221 від 10.12.13 р., згідно якого здійснено перевірку на території лісового фонду лісового обходу №5, Підмихайлівського лісництва Державного підприємства "Калуське лісове господарство", встановлено незаконне вирубування дерев на території лісового фонду:

- у кварталі №9 виділ №12 вирубка 13 сироростучих дерев породи ялина європейська діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 29; 27; 27; 30; 28; 33; 34; 30; 33; 19: 22; 26; 25 см;

- у кварталі №18 виділ №2 вирубка 3 сироростучих дерев породи ялина європейська діаметром дерева у корі біля шийки кореня - 56; 54; 52 см;

ОСОБА_2 розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. №665, сума шкоди, завданої лісу незаконною порубкою становить 36932 грн. 75 коп.

ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 16.12.14 р., згідно якого здійснено перевірку на території лісового кварталу №39 державного лісового фонду Довго-Войнилівського лісництва Державного підприємства "Калуське лісове господарство", встановлено незаконне вирубування дерев на території лісового фонду:

- у кварталі №39 виділ №8 виявлено незаконну рубку сироростучих дерев породи "дуб звичайний" - 5 шт., діаметром: 78, 53, 61, 66, 60 см та 2 дерева породи "вільха" діаметром: 28, 28 см.

ОСОБА_2 розрахунку, проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665, сума шкоди, завданої лісу незаконною порубкою становить 39135 грн. 21 коп.

ОСОБА_3 перевірок підписано посадовими особами відповідача без зауважень, в установленому порядку акт не оскаржувався, а тому є належним доказом, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення природоохоронного законодавства.

Відповідно до вимог статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відповідає за шкоду, заподіяну працівником при виконанні ним своїх службових обов'язків.

Відповідно до частин 1, 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища": порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність; підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

При вирішенні спору слід виходити з того, що відповідно до ст. 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 19 та ч.ч. 1, 5 ст. 86, ст. 90 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу. Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

ОСОБА_2 з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до частин 1, 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища": порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність; підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів" підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов'язані, зокрема забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Системний аналіз змісту положень п. 1 ч. 2 ст.19, п.5 ст. 64, ч.ч. 1, 5 ст. 86, п.5 ч.2 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України свідчить про те, що відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Відтак, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків.

Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, відповідач, як постійний лісокористувач, допустив незаконну рубку лісу, що є підставою для стягнення з нього шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

ОСОБА_2 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання згаданих обов'язків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.

Безпідставним є посилання відповідача на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Постанова Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", оскільки незабезпечення відповідачем збереження лісу призвело до незаконної рубки невстановленими особами дерев. Отже, бездіяльність відповідача перебуває у прямому причинному звязку з настанням шкоди.

Правову позицію щодо застосування Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" для обчислення розміру шкоди заподіяної відповідачем внаслідок незабезпечення збереження лісу та допущення незаконного вирубування дерев, викладено в Постановах Вищого господарського суду від 28.04.2014 року у справі № 924/1028/13, від 15.12.2015 року у справі №909/558/15.

З огляду на вищенаведені встановлені судом обставини справи, суд дійшов до висновку, що відповідачем як лісокористувачем не забезпечено охорону і збереження закріплених лісів та допущено їх порубку, його твердження, що він не здійснював рубки дерев, а відтак не зобовязаний відшкодовувати завдану державі шкоду, суд не вважає обґрунтованими, виходячи із того, що при вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника.

Відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ним дій щодо збереження та охорони лісів та недопущення самовільної рубки лісу невідомими особами на території лісового фонду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі відповідного бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, в тому числі: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності.

Таким чином, відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу слід здійснити на користь відповідних бюджетів, за місцем заподіяння екологічної шкоди.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст.17, 19, 64, 86, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 33, 43, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Калуське лісове господарство" про стягнення 135716 грн. 91 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Калуське лісове господарство", вул.Мисливська,1, с.Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351 (ідентифікаційний код 20562527) на користь Креховицької сільської ради Рожнятівського району р/р 0400, отримувач: УК у Рожнятівському р /с. Креховичі /24062100, ідентифікаційний код 37795394, Банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській обл. МФО 836014, 96581 (дев'яносто шість тисяч п'ятсот вісімдесят одну) грн. 70 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Калуське лісове господарство", вул.Мисливська,1, с.Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351 (ідентифікаційний код 20562527) на користь Калуської міської ради Івано-Франківської області: р/р 0015, отримувач: УК у Івано-Франківській обл./м. Калуш /24062100, ідентифікаційний код 37824037, Банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській обл., МФО 836014, 39135 (тридцять дев'ять тисяч сто тридцять п'ять) 21 коп. шкоди завданої навколишньому природному середовищу, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Калуське лісове господарство", вул.Мисливська, 1, с.Вістова, Калуський район, Івано-Франківська область, 77351 (ідентифікаційний код 20562527) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014 (ідентифікаційний код 37952307) 2035 (дві тисячі тридцять п'ять) грн. 75 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.12.16

Суддя Неверовська Л. М.