ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 листопада 2016 р. Справа № 903/776/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮВАН, с. Зміїнець, Луцький район, Волинська область

про стягнення 9173,87 доларів США(еквівалентно 235429,47 грн.)

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №8489 від 01.03.2016р.

від відповідача: н/з

Права та обовязки розяснені відповідно до ст.ст.20, 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮВАН про стягнення 8864,82 доларів США - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США відсотків за кредитом, 37,20 доларів США та судових витрат по справі.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору №418/05Фж від 02.11.2005 р., у зв'язку з чим вбачають, що кредитний борг підлягає стягненню з поручителя - відповідача у справі, який на підставі укладеного з позичальником договору поруки від 02.11.2005р. зобов'язався виконати зобов'язання позичальника за кредитним договором у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 24.10.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 09.11.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.11.2016р. розгляд справи відкладено на 30.11.2016р. через неподання сторонами всіх витребуваних судом документів та необхідність витребування нових доказів.

29.11.2016р. на адресу суду від представника позивача надійшла надійшли додаткові пояснення по справі з додатками(довідкою щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти(долара США) станом на 19.10.2016р.; меморіальний ордер №59157845 від 28.11.2016р. на суму 24 грн., як докази доплати судового збору; докази направлення відповідачу примірника позовної заяви та доданих до неї документів за адресою: 45632, Волинська обл., Луцький район, с. Зміїнець, вул. Васильківська, буд.2(опис вкладення, фіскальний чек). Разом з тим, письмово повідомили, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

В судовому засіданні 30.11.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 30.11.2016р. не з'явився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвал суду від 24.10.2016р. та 09.11.2016р. не виконав, проте був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №707 та №677 від 18.11.2016р..

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

02.11.2005 р. між АТ "ОСОБА_3(України)" правонаступником, якого є ПАТ КРЕДОБАНК згідно п.1.2 статуту(а.с.39-69)(далі - ОСОБА_3) та ОСОБА_2(далі - Позичальник) був укладений кредитний договір №418/05Фж (далі - Кредитний договір)(а.с.5-7).

Згідно п.1.1 Кредитного договору, ОСОБА_3 зобовязується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовленим цим Договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно п.2.1 Кредитного договору, ОСОБА_3 видає Позичальникові кредит в сумі 29100 доларів США на строк до 01.11.2020р..

Згідно п.3.1 Кредитного договору, Позичальник зобовязується здійснювати оплату за надані по цьому Договору послуги у розмірах і в строки, визначенні тарифами Банку.

Згідно п.3.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 12% річних.

Згідно п.3.4 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Згідно п.4.1 Кредитного договору, Позичальник зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором(п.2.1, 3.9) та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 162,57 долари США на пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачене цим Договором та/або додатками до нього. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту.

Згідно п.4.9 Кредитного договору, ОСОБА_3 у випадках передбачених п. 2.9 цього Договору(зокрема несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту, частини кредиту), вправі вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Згідно п.6.1 Кредитного договору, виконання зобовязання за цим Договором забезпечується способами, що обмовлені в цьому Договорі та /або договорах забезпечення, зокрема: договором поруки, укладеним між Позичальником та ТОВ ЮВАН.

Згідно п.7.1 Кредитного договору, останній набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань.

Даний Кредитний договір підписаний Банком та Позичальником.

В якості забезпечення виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, 02.11.2005р. між Банком, Позичальником та ТОВ ЮВАН(далі - Поручитель) було укладено договір поруки(далі Договір поруки)(а.с.8).

Згідно п.1.1 Договору поруки, Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором(Банком) за виконання боржником(Позичальником) зобовязань в повному обсязі(повернення кредиту, сплата відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок в гривневому еквіваленті) за Кредитним договором №418/05Фж від 02.11.2005р. укладеного між кредитором(Банком) та боржником(Позичальником).

Згідно п.2.2 Договору поруки, у випадку невиконання боржником(Позичальником) своїх зобовязань за Кредитним договором кредитор(ОСОБА_3) письмово повідомляє Поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника(Позичальником).

Згідно п.2.3 Договору поруки, Поручитель зобовязаний сплатити кредитору(Банку) заборгованість протягом 14 календарних днів з моменту отримання повідомлення від кредитора(Банка) про невиконання боржником(Позичальником) зобовязань за Кредитним договором.

Згідно п.2.5 Договору поруки, Поручитель та боржник(Позичальник) несуть солідарну відповідальність перед кредитором(Банком).

Даний Договір поруки підписаний кредитором(Банком), Поручителем та боржником(Позичальником).

Згідно меморіального ордеру №530809 від 02.11.2005р.(а.с.22),Позичальнику були перераховані кошти в сумі 29100 доларів США.

Позичальник з травня 2016р. зобовязання по Кредитному договору виконувати припинив.

У звязку з порушенням Позичальником своїх зобовязань по Кредитному договору останньому 13.08.2016р. та відповідачу 04.10.2016р. були направлені вимоги про дострокове повернення кредиту(а.с.34-37), проте вказані вимоги Позичальником та відповідачем залишені без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення ПАТ "Кредобанк" з позовом до суду.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно ч.1-2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ч.1-2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

Доказів погашення заборгованості по кредиту та відсотках відповідачем суду не подано, контррозрахунок позовних вимог в матеріалах справи відсутній.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 37,20 доларів США, суд зазначає таке.

Згідно п.5.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2, цього Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.3 ст.533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Згідно розрахунку позивача(а.с.29), пеня нараховується(обчислюється) на долари США(іноземна валюта), що у відповідності до вищезазначених норм не допускається.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного суду України від 01.04.2015р. №3-29гс15.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази позивача, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути 8864,82 доларів США(еквівалентно 227498,31 грн.) - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США(еквівалентно 6976,50 грн.) відсотків за кредитом, а в частині стягнення 37,20 доларів США(еквівалентно 954,66 грн.) відмовити через необґрунтованість.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.49 ГПК України, та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій сторін та відсутність правових підстав для звільнення позивача та відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3517,12 грн. судового збору, в іншій частині(14,32 грн.) сплата судового збору покладається на позивача, за результатами розгляду позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮВАН (45632, Волинська обл., Луцький район, с. Зміїнець, вул. Васильківська, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК (79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Сахарова, буд.78, ) 8864,82 доларів США(еквівалентно 227498,31 грн.) - основної заборгованості за кредитом, 271,85 доларів США(еквівалентно 6976,50 грн.) відсотків за кредитом та 3517,12(три тисячі пятсот сімнадцять гривень дванадцять копійок) грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

3. У позовних вимогах Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮВАН в частині стягнення пені в розмірі 37,20 доларів США(еквівалентно 954,66 грн.) відмовити.

Повний текст рішення складено

05.12.2016

Суддя А. С. Вороняк