РІШЕННЯ

23 листопада 2016 року Справа № 913/1237/16

Провадження № 9/913/1237/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Відділ освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, м. Кремінна Луганської області

про стягнення 1 327 773 грн. 10 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Морозова С.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 92 від 15.07.2016,

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 1420 від 16.11.2016,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 1 327 773,10 грн., з яких:

- основний борг в сумі 233201,90 грн., пеню в розмірі 47252,83 грн., 3% річних у сумі 4321,58 грн. та інфляційні нарахування у сумі 8981,19 грн., за договором № 2015/ТП-Б-3-10 від 02.03.2015;

- основний борг в сумі 802062,09 грн., пеню в розмірі 186260,24 грн., 3% річних у сумі 15923,13 грн. та інфляційні нарахування у сумі 29770,14 грн., за договором №2015/ТП-Б-17-9 від 02.03.2015.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін у справі.

Відповідачем, Відділом освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, письмовим відзивом № 1433 від 22.11.2016 позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

02 березня 2015 року між позивачем в особі його Сєвєродонецької філії та відповідачем було укладено договір № 2015/ТП-Б-3-10 на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) далі договір-1, (а.с. 23-25).

Крім того, 02 березня 2015 року між позивачем в особі його Рубіжанської філії та відповідачем було укладено договір № 2015/ТП-Б-17-9 на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) далі договір-2, (а.с. 36-39).

Згідно з цими договорами позивач зобовязався здійснювати постачання природного газу відповідачу в обсягах і порядку, передбачених договорами, а відповідач зобовязався оплатити вартість отриманого газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даними договорами.

01 листопада 2015 року до договору-2 сторони уклали додаткову угоду, якою було замінено сторону договору Рубіжанську філію на Сєвєродонецьку філію, а 17 листопада 2015 року наглядовою радою підприємства позивача було прийняте рішення про ліквідацію Рубіжанської філії (протокол № 17/11-2015).

Відповідно до умов пунктів 4.6 та 4.7 договорів оплата вартості поставленого газу має здійснюватися шляхом 100% поточної оплати вартості договірного обсягу постачання газу протягом місяця, у якому постачається газ.

Постачання природного газу відповідачу протягом січня - квітня 2016 року підтверджується матеріалами справи, зокрема, технічними актами про фактичне споживання природного газу та актами приймання-передачі природного газу за цей період (а.с. 58-79).

Відповідач не виконав свої грошові зобовязання за договорами належним чином, частково сплативши за договором-1 заборгованість в сумі 181222,07 грн. та за договором-2 517 823,02 грн.

05 травня 2016 року відповідач підтвердив факт заборгованості за отриманий газ, підписавши акти звірення розрахунків, згідно з яким вартість спожитого газу у період з січня по квітень 2016 року за договором-1 склала 233201,90 грн., за договором-2 901785,10 грн.

03 жовтня 2016 року між сторонами були підписані акти звірення розрахунків, згідно з якими станом на цю дату борг за договором-1 складає 233201,90 грн., а за договором-2 802 062,09 грн.

З викладених вище підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Пунктами 6.2.2 договорів сторони передбачили відповідальність за невиконання відповідачем грошових зобовязань у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за договором-1 у розмірі 47252,83 грн. та за договором-2 у розмірі 186260,24 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 97-98).

Крім того, на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4321,58 грн. та інфляційні втрати в сумі 8981,19 грн. (за договором-1), та 3% річних у сумі 15923,13 грн. та інфляційні втрати в сумі 29770,14 грн. (за договором-2), що також підтверджено відповідними розрахунками позивача, наявними у матеріалах справи (а.с. 95-96, 99-100).

Відповідач письмовим відзивом № 1433 від 22.11.2016 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що спір виник через неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання за договором постачання природного газу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов укладених між сторонами договорів поставки природного газу та наявність заборгованості.

Обовязок з оплати отриманого природного газу відповідачем своєчасно та у повному обсязі виконаний не був.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача, Відділу освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, 92900, Луганська область, м. Кремінна, вул. Банкова, буд. 2, код 02142023, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії ПАТ "Луганськгаз", 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87, код 05451150, за договором № 2015/ТП-Б-3-10 від 02.03.2015: основний борг в сумі 233201,90 грн., пеню в розмірі 47252,83 грн., 3% річних у сумі 4321,58 грн. та інфляційні нарахування у сумі 8981,19 грн.; за договором № 2015/ТП-Б-17-9 від 02.03.2015: основний борг в сумі 802062,09 грн., пеню в розмірі 186260,24 грн., 3% річних у сумі 15923,13 грн. та інфляційні нарахування у сумі 29770,14 грн., разом - 1327773,10 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 19916,60 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 25.11.2016.

Суддя А.Г. Ворожцов