ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р.Справа № 922/3505/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків, 3-я особа №1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство охорони здоров'я України, м.Київ, 3-я особа №2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Харківська медична академія післядипломної освіти, м.Харків
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків, 3-я особа №3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м.Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (дов.№ б/н від 26.11.2015 року);

відповідача - не з'явився;

3-ої особи №1 - не з'явився;

3-ої особи №2 - Познахірєва Ю.П. (дов.№12-10/89 від 18.01.2016 року);

3-ої особи №3 - ОСОБА_5 (дов.№ б/н від 15.11.2016 року).

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 р. позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 02.09.2016 р. щодо укладення Фондом договору оренди державного нерухомого майна: нежитлове приміщення (частина холу)-кім.№51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв.м., розташоване на 1-му поверху 4-поверхового паталого-анатомічного корпусу, за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти, з ФОП ОСОБА_2 та договір оренди, укладений на підставі цього рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що при прийнятті рішення про передачу в оренду зазначеного вище нерухомого майна відповідачем порушено вимоги статті 6 Закону України „Про управління об'єктами державної власності", рішення не відповідає волевиявленню МОЗ України, як органу уповноваженому реалізовувати права держави, як власника об'єктів державної власності, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.11.2016р.

01.11.2016 р. позивач надав до суду наступні документи:

- клопотання (вх.№36020) про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство охорони здоров'я України;

- клопотання (вх.№36015) про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківську медичну академію післядипломної освіти;

- супровідний лист (вх.№36039) з довідкою про банківські рахунки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2016р. було відкладено розгляд справи на 15.11.2016 р., залучивши до участі у справі в якості 3-тіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство охорони здоров'я України та Харківську медичну академію післядипломної освіти, та в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

15.11.2016 р. 3-я особа №3 надала до суду клопотання (вх.№38805) про відкладення розгляду справи.

15.11.2016 р. відповідач надав до суду відзив (вх.№38742).

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи надані документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2016р. було відкладено розгляд справи на 23.11.2016 р.

22.11.2016 р. 3-я особа № 2 надала до суду письмові пояснення (вх.№ 39865).

23.11.2016 р. 3-я особа № 3 надала до суду письмові пояснення (вх. № 39896).

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи надані документи.

Позивач у судовому засіданні 23.11.2016 р. позов підтримував в повному обсязі.

Представник 3-ї особи № 2 у судовому засіданні 23.11.2016 р. покладався на розсуд суду щодо вирішення справи по суті.

Представник 3-ї особи № 3 у судовому засіданні 23.11.2016 р. проти позову заперечував.

Представники відповідача та 3-ої особи № 1 у судове засідання 15.11.2016 р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області було подано заяву та відповідний пакет документів щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна: частини холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу (інв. № 10310013, літ. А-4) загальною площею 14,00 кв.м, який розміщений за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти (від 23.02.2016р. № 16/1648).

Відповідач листом від 01.03.2016р. № 31-999, до якого додано проект договору оренди та установчі документами потенційного орендаря, звернувся до органу управління відповідного державного майна - Міністерства охорони здоров'я України з вимогою надати згоду на укладення договору оренди.

Листом від 12.04.2016р. № 09-10/502/9227 Міністерство охорони здоров'я України повідомило відповідача про відмову у погодженні договору оренди, у зв'язку з необхідністю укладення договору з комунальним підприємством «Ритуал» у порядку статей 8, 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу».

Враховуючи вказане, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 додатково надано відповідачу заяву від 30.06.2016р. № 18/6034 з копіями роз'яснювальних листів Антимонопольного комітету України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо відсутності необхідності укладення договору з КП «Ритуал».

Відповідач надіслав до Міністерства охорони здоров'я України (від 02.07.2016р. № 43-3407) копії зазначених листів.

Зважаючи на те, що органом управління протягом встановленого 15-денного терміну заперечень щодо укладення договору оренди нерухомого майна до регіонального відділення не надходило, відповідачем продовжено процедуру передачі державного майна в оренду: оголошено вивчення попиту на об'єкт оренди та опубліковано відповідне повідомлення у газеті «Відомості приватизації» від 18.07.2016р. № 57(973).

За результатами вивчення попиту на об'єкт оренди від позивача надійшла ще одна заява на участь у конкурсі на отримання права оренди визначеного нерухомого майна (від 26.07.2016р. № 18/7012).

З урахуванням вказаної заяви, відповідачем видано наказ від 04.08.2016р. №1508 «Про проведення конкурсу на право оренди - частина холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу за адресою: АДРЕСА_2.

Наказом від 04.08.2016р. № 1507 створено конкурсну комісію з проведення конкурсу на право оренди зазначеного вище державного майна. Інформація про проведення конкурсу на право оренди державного майна була опублікована регіональним відділенням у газеті «Відомості приватизації» від 17.08.2016р. № 66 (982).

Листами від 17.08.2016р. № 434468 та № 48-4469 позивача та 3-тю особу № 3 повідомлено про опублікування оголошення про проведення конкурсу на право оренди - частина холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу за адресою: АДРЕСА_2, та необхідності подання письмових пропозицій відповідно до оголення про конкурс.

За результатами засідання конкурсної комісії від 02.09.2016р. прийнято рішення укласти договір оренди частини холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу (інв. № 10310013, літ. А-4) загальною площею 14,00 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_2.

Відповідне Рішення про укладення договору оренди нерухомого майна затверджено наказом регіонального відділення від 06.09.2016р. № 1703.

В подальшому, 06.09.2016р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди № 6175-Н строком на 1 рік щодо окремого індивідуально визначеного майна: частина холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу (інв. № 10310013, літ. А-4) загальною площею 14,00 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Вартість майна визначена згідно висновку про вартість оцінки станом на 30.05.2016р. і становить за незалежною оцінкою 98800,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору мета оренди: організування поховань і надання суміжних послуг.

Відповідач листом від 05.09.2016р. № 43-4804 повідомив позивача про укладення договору оренди державного майна з іншим учасником, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Надаючи правовий аналіз спірним правовідносинам, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на захист цивільних прав та інтересів також передбачено ст.15 Цивільного кодексу України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 Цивільного кодексу України.

Частина 2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлює, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача було визнано учасником конкурсу на отримання права оренди індивідуально визначеного нерухомого майна - частини холу на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі паталого-анатомічного корпусу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з чим, рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 02.09.2016р. щодо укладання договору оренди нерухомого майна державної власності з іншим учасником конкурсу - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 безпосередньо впливає на його права та законні інтереси, у зв'язку з чим, вказана особа має право на оскарження відповідного рішення органу державної влади.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є:

- невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або

- визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Згідно з положеннями статті 326 Цивільного кодексу України від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіонального відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук.

Названа норма Закону України "Про оренду державного та комунального майна" кореспондується зі ст.287 ГК України, якою встановлено, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, затвердженого Головою Фонду державного майна України 16.07.2012р. та зареєстрованим державним реєстратором виконавчого комітету Харківської міської ради 12.09.2012р. за номером 037571, регіональне відділення є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, діє на підставі Конституції України, Закону України «Про Фонд державного майна України», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють питання діяльності Фонду державного майна України.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець, за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Законом України „Про управління об'єктами державної власності" визначено поняття управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до п.15 Положення про Міністерство охорони здоров'я України (далі- МОЗ України), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015р. № 267, МОЗ України виконує в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління МОЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення (частина холу) - кім. № 51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв. м., розміщене на 1-му поверсі 4-поверхового паталого-анатомічного корпусу, за адресою: АДРЕСА_2, яке не є пам'яткою архітектури, знаходиться на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти та входять до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України.

Відповідно до підпункту 30 частини 1 статті 6 Закону України „Про управління об'єктами державної власності" до повноважень уповноважених органів управління надають орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди. Органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову).

Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

При цьому, якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим (абз. 4 ч. 3 ст. 9 Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками вимоги відповідача щодо надання дозволу на укладення договору оренди нерухомого майна, проект якого було подано разом з заявою від 23.02.2016р. № 16/1648, МОЗ України листом від 12.04.2016р. № 09-10/502/9227 було реалізовано надані законом повноваження органу, уповноваженого управляти державним майном.

Так, лист МОЗ України від 12.04.2016р. № 09-10/502/9227, яким відмовлено у погодженні можливості укладання договору оренди державного нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення (частина холу) - кім. № 51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв. м., розміщене на 1-му поверсі 4-поверхового паталого-анатомічного корпусу, яке не є пам'яткою архітектури, за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі 3-ї особи №2, отримано до оголошення конкурсу.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець відмовляє в укладенні договору оренди в разі, якщо орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на укладення договору оренди.

При цьому, нормами спеціального законодавства, яким є Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не передбачено можливість застосування наслідків, визначених абз.4 ч.3 ст.9 вказаного Закону, за умови ненадання відповіді органом, уповноваженим управляти майном державної власності, на додаткове обґрунтування наявності підстав для укладення договору оренди майна державної власності в межах поданої заяви на укладення договору.

Разом з цим, листом від 22.08.2016р. № 10/4-12/1110/21815, в якому повідомлено про опрацювання листів Фонду від 01.03.2016р. № 31-999 та від 02.07.2016р. № 43-3407 стосовно надання висновків щодо можливості укладання вищезазначеного договору оренди, МОЗ України підтверджено прийняття рішення про відмову в укладанні договору оренди нерухомого майна.

Окрім цього, є необґрунтованим саме посилання на надіслання листом від 02.07.2016р. № 43-3407 до Міністерства охорони здоров'я України копій роз'яснювальних листів Антимонопольного комітету України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо відсутності необхідності укладення договору з КП «Ритуал», на які відповіді з боку органу управління протягом встановленого 15-денного терміну до регіонального відділення не надходило, як підстави для проведення процедури передачі державного майна в оренду.

Відповідно до положень абз. 4 ч. 3 ст. 9 Закону визначено можливість визнання укладення договору оренди погодженим з органами, уповноваженими управляти державним майном, за умови не одержання у встановлений термін висновків органу, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України.

Вказаний термін визначений абз.1 ч.3 ст. 9 Закону, відповідно до якого орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника (ч. 4 ст. 9 Закону).

Згідно з ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з цим, відповідач, розпочав 18.07.2016р. процедуру проведення конкурсу - оголошено вивчення попиту на об'єкт оренди та опубліковано відповідне повідомлення у газеті «Відомості приватизації» від №57(973), не надав належних доказів спливу строку, на який посилається при наданні пояснень з приводу спірних правовідносин.

Вказані дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області свідчать про порушення процедури, визначеної Порядком проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011р. N906, що мало наслідком прийняття передчасного рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 02.09.2016р. щодо укладання договору оренди державного нерухомого майна - з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, яке в подальшому не було схвалене з боку МОЗ України.

Таким чином, конкурсною комісією відповідача - Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець за договором оренди від 06.09.2016р. № 6175-Н) неправомірно прийнято рішення від 02.09.2016р. щодо укладання договору оренди державного нерухомого майна з ФОП ОСОБА_2 за відсутності погодження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, на його укладення.

Зважаючи, що судом встановлено порушення порядку прийняття спірного рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 02.09.2016р. щодо укладання договору оренди державного нерухомого майна, вказаний акт органу державної власності є незаконним та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 12 ГПК України закріплено правило, згідно з яким господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Згідно з ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (стаття 207 ГК України).

Зі змісту п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вбачається, що крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визнання недійсним договір оренди від 06.09.2016р. №6175, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі рішення конкурсної комісії від 02.09.2016р., позивач вказує на те, що будучи претендентом на отримання права укладання з відповідачем договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна на конкурсних засадах, є заінтересованою особою щодо законності спірного правочину.

За приписами частини першої статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є зокрема об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації.

Виходячи з аналізу правової природи процедури передачі в оренду державного майна та угод укладених на її підставі, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 Цивільного кодексу України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. N 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» вирішуючи спори, пов'язані з укладенням договору оренди державного майна, господарські суди повинні з'ясовувати, чи додержано визначений статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок укладення відповідного договору, в тому числі щодо погодження з органом, уповноваженим управляти майном, та органом Антимонопольного комітету України питання про передачу майна в оренду.

За таких обставин, договір оренди від 06.09.2016р. № 6175 між відповідачем та ОСОБА_2 укладено з порушенням порядку, визначеного нормами спеціального законодавства України, на підставі незаконного рішення конкурсної комісії від 02.09.2016р., у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання недійсним спірного договору оренди є такими, що підлягають задоволенню.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. ст. 44, .49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та ст.129 Конституції України, ст. 207 ГК України, статтями 12, 15, 16, 203, 204, 215, 326 ЦК України, 6 Закону України „Про управління об'єктами державної власності", ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 1, 12, 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області (ідентифікаційний код - 23148337) від 02.09.2016р. щодо укладання Фондом договору оренди державного нерухомого майна: нежитлове приміщення (частина холу) - кім. №51 (за технічним паспортом), загальною площею 14,00 кв.м., розміщене на 1-му поверсі 4-поверхового паталого-анатомічного корпусу, яке не є пам'яткою архітектури, за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі Харківської медичної академії післядипломної освіти, з ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ГІІДПРИЄМЦЕМ ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 повністю.

Визнати недійсним договір оренди від 06.09.2016р. №6175, укладений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області (ідентифікаційний код - 23148337) з ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ- ПІДПРИЄМЦЕМ ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), на підставі рішення конкурсної комісії Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області (ідентифікаційний код - 23148337) від 02.09.2016р.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області (код 23148337, 61057, м.Харків, пл.Театральна,1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, 61050, АДРЕСА_1) 2756,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

Суддя К.В. Аріт

справа № 922/3505/16