РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа №910/15577/16

За позовом KANELA INVESTMENT LTD (Кіпр)

до 1. Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Крутогорова С.І. - за довіреністю;

від відповідача 1:Браницький Д.Ю. - за дов.

від відповідача 2: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

KANELA INVESTMENT LTD звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою від 30.08.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.09.2016 р.

20.09.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

20.09.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення ТОВ "Буд-ВВВ" до участі у розгляді справи у якості іншого відповідача.

Ухвалою від 20.09.2016 р. залучено ТОВ "Буд-ВВВ" до участі у розгляді справи у якості іншого відповідача, розгляд справи було відкладено на 04.10.2016 р.

21.09.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

03.10.16р. через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

04.10.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

Судове засідання 04.10.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 01.11.2016 р.

05.10.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Судове засідання 01.11.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання призначене на 08.11.16р.

На підставі ст..77 ГПК України, в судовому засіданні 08.11.16р. оголошено перерву до 15.11.16р.

15.11.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано уточнення до позовної заяви,заяву про виправлення описки у тексті уточнення.

15.11.16р. через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі ст..77 ГПК України, в судовому засіданні 15.11.16р. оголошено перерву до 17.11.16р.

В судовому засіданні 17.11.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.2016 р. між ПАТ «Київенерго» (постачальник) та ТОВ «Буд-ВВВ» (споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії №63261 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з Додатком 4А до договору «Перелік об'єктів споживача» об'єктами споживача згідно умов договору є магазини за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б.

Разом з тим, судом встановлено, що 20.05.2016 р. між ТОВ «Торговий дім «Дарниця» (продавець) та Компанією «Канела Інвестмент Лтд» (покупець) було укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. та зареєстровані в реєстрі за №№944, 945, за умовами яких Компанія «Канела Інвестмент Лтд» набула право власності на нежитлове приміщення підвального поверху, площею 2440,00 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху, площею 2862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, приміщення 1, приміщення 2.

20.05.2016 р. право власності Компанії «Канела Інвестмент Лтд» на вищезазначені приміщення було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 21.05.2016 року №№59584597, №59584084.

Крім цього, Компанії «Канела Інвестмент Лтд» належить право власності на нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою (в літ. А), площею 5972,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 13.03.2012 р. та Витягом про державну реєстрацію прав №33509387 від 19.03.2012 р.

У зв'язку з тим, що договір на постачання електричної енергії на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, було укладено з особою, яка не є власником даного об'єкту, позивач звернувся до ПАТ «Київенерго» (відповідача-1) з листом від 14.07.2016 р., в якому повідомив про наявність у нього права власності на об'єкт та просив припинити постачання електричної енергії до укладання відповідного договору із законним власником.

У відповідь ПАТ «Київенерго» направило лист від 17.08.2016 р. №42АУ/012/8894, в якому повідомило, що ПАТ «Київенерго» не має підстав для проведення відключень від електропостачання об'єктів за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, оскільки до ПАТ «Київенерго» не надходило відповідних листів від ТОВ «Буд-ВВВ» (відповадча-2).

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, виходячи з матеріалів справи та наведених положень законодавства, суд дійшов висновку, що на теперішній час власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, є Компанія «Канела Інвестмент Лтд» (позивач), що підтверджується відповідними договорами та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі врегульовано Законом України «Про електроенергетику».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до ч. 2 статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) врегульовані Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (далі - Правила).

У відповідності до пунктів 5.1., 5.2. Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача. При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

Згідно з пп. 8 п. 5.4. Правил для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації, зокрема, копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення).

Разом з тим, як встановлено судом, договір на постачання електричної енергії був укладений між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Буд-ВВВ», яке станом на день укладення договору не було ані власником, ані користувачем приміщень за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б.

Відповідно до п. 6.18. Правил у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплату спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Аналогічні положення мітяться в договорі про постачання електричної енергії №63261 від 15.06.2016 р., укладеному між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Буд-ВВВ».

Так, згідно з п. 2.3.13. договору у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у т.ч. шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня настання таких змін та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим договором, до дня настання вищезазначених змін включно, а постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки.

Відповідно до п. 9.4. договору у разі отримання постачальником підтвердженої інформації щодо відсутності права власності або користування на об'єкт у споживача від третіх осіб, постачальник має право в односторонньому порядку розірвати договір. У такому випадку договір вважається розірваним через 20 днів після відправлення постачальником споживачу письмового повідомлення про розірвання договору з наступним припиненням електропостачання об'єктів згідно з договором.

Таким чином, оскільки відповідно до положень законодавства та умов договору розірвання договору про постачання електричної енергії залежить виключно від дій сторін даного договору (подання споживачем заяви щодо розірвання договору або відправлення постачальником повідомлення про розірвання договору), від вчинення яких відповідачі недобросовісно ухиляються, позивач, будучи власником нежитлових приміщень та маючи право на укладення саме з ним договору про постачання електричної енергії, правомірно просить розірвати такий договір з особою, яка не є власником приміщень, в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (постанови Верховного Суду України від 21.05.2012 р. у справах №6-20цс11, №6-69цс11, №6-18цс11).

Отже, з урахуванням того, що саме власник майна має визначати потребу у електропостачанні належних йому об'єктів, а позивач як власник нежитлових приміщень не має можливості укласти договір про постачання електричної енергії через укладення такого договору з неналежним споживачем, суд дійшов висновку, що існування договору №63261 від 15.06.2016 р., укладеного між відповідачами, порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належними йому приміщеннями, у зв'язку з чим позовні вимоги про зобов'язання припинити постачання електричної енергії та розірвати договір про постачання електричної енергії суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачами не спростована та обставина, що позивач наразі є єдиним власником нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, та як власник має право на укладення договору про постачання електричної енергії, а тому їх заперечення відхиляються судом як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 64, 68, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Компанії «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київенерго» припинити постачання електричної енергії у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: місто Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б.

3. Розірвати Договір про постачання електричної енергії №63261 від 15.06.2016 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ».

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.11.2016р.

Суддя І.О.Домнічева