ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.11.2016 Справа № 904/1170/15

За позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Приватного підприємства Фірма "Лада Союз", м. Дніпро

про стягнення неустойки у розмірі 22 256,03 грн. та повернення нерухомого майна шляхом підписання акту приймання-передачі з балансоутримувачем

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

прокурор: Карпенко О.І. (посв. від 19.03.2013)

від позивача: ОСОБА_1 представник (дов. № 49 від 04.05.2016)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Індустріального району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернувся до господарського суду із позовом до Приватного підприємства Фірма "Лада Союз" про стягнення неустойки у розмірі 22 256,03 грн. та зобов'язання повернути нерухоме майно, а саме, ангар площею 434,8 кв.м., який заходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 22-к на 1-му поверсі одноповерхового будинку, шляхом підписання акту приймання-передачі з балансоутримувачем.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3392-ОД від 21.05.2009р. Прокурор посилається на те, що в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди, після закінчення його дії, відповідач не звільнив орендоване приміщення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 (суддя Дубінін І.Ю.) порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 05.03.15.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2015 було зупинено провадження у справі № 904/1170/15 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили по адміністративній справі № 804/3501/15 за позовом Приватного підприємства фірма "Лада Союз" до Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 20.05.2014 року за № 12/03-102-ПО, яка перебуває в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 16.08.2016 провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.09.2016.

В судовому засіданні 13.09.2016 було оголошено перерву до 27.09.2016.

Розпорядженням керівника апарату суду № 742 від 26.09.2016 у зв'язку зі звільненням судді Дубініна І.Ю. з посади Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 "Про звільнення суддів" відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу № 904/1170/15 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2016 справу №904/1170/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду в засіданні на 11.10.2016.

27.09.2016 відповідач подав письмові пояснення, в яких заперечив проти позову у повному обсязі посилаючись на недоведення позивачем факту припинення дії договору оренди. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що оскільки ним було подано до регіонального відділення заяву від 24.03.2015 про продовження дії договору, то договір вважається пролонгованим на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 20.04.2015. Відповідач зазначає, що наказ Регіонального відділення № 12/03-102-ПО від 20.05.2014, яким було припинено дію договору оренди з 20.04.2014, є незаконним. Відповідач вказує, що в зв'язку з продовженням дії договору до 20.04.2015 та оплатою відповідачем орендної плати, позов в частині стягнення неустойки а думку відповідача задоволенню не підлягає. Також відповідач зазначив, що орендоване майно було передано позивачу за актом приймання - передачі -13.01.2015, в зв'язку з чим просив суд припинити провадження у справі в цій частині. (а.с.139-142).

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 11.10.2016 на 31.10.2016, з 31.10.2016 на 14.11.2016 та з 14.11.2016 на 28.11.2016.

23.11.2016 позивач подав через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з Приватного підприємства Фірма "Лада Союз" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області неустойку у розмірі 65 742,65 грн. На підставі ст. 22 ГПК України зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 28.11.2016 було замінено Прокурорату Індустріального району міста Дніпропетровська на Дніпропетровської місцевої прокуратури №1.

28.11.2016 прокурор підтримав заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача неустойку у розмірі65 742,65 грн.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду було направлено на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17-18). Про причини неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. (п. 3.9.1. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області № 12/02-3392-ОД від 05.05.2009 року, 21.05.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець - позивач) та Приватним підприємством Фірмою "Лада Союз" (орендар - відповідач) було укладено договір нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3392-ОД (а.с. 13-16).

Відповідно до п. 1.1. договору в редакції додаткової угоди від 16.04.2013, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - ангар (далі-майно) площею 434,8 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська, 22-к, на 1-му поверсі одноповерхового (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі: ДП "Придніпровська залізниця" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 14.03.2013 і становить 426 539,00 грн.

Пунктом 1.2 договору, встановлено, що майно передається в оренду з метою розміщення складу без права реалізації. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання - передачі майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. (п. 2.2. договору).

Пунктом 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 16.04.2013 визначено, що орендна плата визначається на підставі ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - березень 2013 року 5444,95 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень 2013 року.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні - 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 3811,46 грн.; - 30% балансоутримувачу у розмірі 1633,49 грн. (п. 3.6 договору в редакції додаткової угоди від 16.04.2013).

Відповідно до п. 3.12 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 5.5 договору (з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 16.12.2011) сторони передбачили, що орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві, зобов'язання по поверненню орендованого державного майна вважаються не виконаними, а орендар зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення.

Орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов'язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу). (п. 5.19 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору (з урахуванням змін внесених додатковою угодою до вказаного договору від 16.04.2013) договір є пролонгованим з 21.04.2013 по 20.04.2014 (включно).

Сторони визначили, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження (п. 10.11. договору).

Майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.12. договору).

Якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення (п. п. 10.13 договору).

21.05.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець - позивач) та Приватним підприємством Фірмою "Лада Союз" (орендар - відповідач) було складено акт приймання - передачі в оренду приміщення площею 434,8 кв.м. будівлі, що знаходиться на балансі ДП "Придніпровська залізниця" за адресою:м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська, 22-к (а.с.21).

На виконання наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №132/08-Н від 02.08.2013, 02.08.2013 робочою групою фахівців регіонального відділення було проведено позапланову перевірку виконання орендарем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.05.2009 №12/02-3392-ОД. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що в приміщенні ангару розміщені металеві стелажі на яких зберігаються запасні частини для легкових автомобілів (деталі кузовів). Розміщення стелажів для складування в ангарі, не суперечить меті використання об'єкту оренди, можуть бути відокремлені від орендованого майна без його пошкодження та не розглядаються, як поліпшення. Також візуальним оглядом встановлено, що орендар в порушення п.п.5.8., 5.10. договору неналежним чином утримує об'єкт оренди - частково зруйнований внутрішній теплоізолюючий шар покрівлі ангару. Крім того, перевіркою було встановлено факт порушення відповідачем п. 5.14. договору, в частині недопущення до об'єкту оренди членів комісії балансоутримувача. Зазначені обставини зафіксовані у акті контрольного візуального обстеження від 02.08.2013 та витязі з акту від 03.09.2013 про результати перевірки виконання умов договору оренди (а.с.29-31).

03.09.2013 позивач надіслав на адресу відповідача лист №18-08-05111 щодо усунення порушень, в якому просив відповідача у термін до 29.09.2013 повідомити про вжиті заходи щодо усунення порушень зазначених у акті перевірки (а.с.32).

Відповідач на зазначений лист відповіді не надав, в зв'язку з чим 10.12.2013 позивач повторно направив відповідачу лист №18-03-07177, в якому просив у термін до 20.12.2013 надати підтвердження усунення виявлених порушень (а.с.33).

25.02.2014 позивач звернувся до відповідача з листом №18-03-01073 від 25.02.2014, в якому зазначив про неможливість подальшої пролонгації дії договору на новий термін, в зв'язку з закінченням дії договору та систематичними порушеннями умов договору оренди. Зазначеним листом позивач повідомив, що договір припиняє свою чинність 20.04.2014, в зв'язку з чим попередив про необхідність повернення орендованого майна балансоутримувачу по акту приймання-передачі до 20.04.2014 (а.с.34).

Листом №18-03-02984 від 20.05.2014, відповідачу було відмовлено у продовжені дії договору та повідомлено про необхідність повернення орендованого майна.

Наказом Регіонального відділення № 12/03-102-ПО було припинено дію вищевказаного договору оренди з 20.04.2014 (а.с.36).

Зазначений наказ було оскаржено відповідачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15, у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства фірма "ЛадаСоюз" до Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 20.05.2014 року за № 12/03-102-ПО відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15. Отже, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15 є такою, що набрала законної сили.

Тому, станом на час розгляду справи термін дії договору оренди сплив, у пролонгації орендарю було відмовлено листами Регіонального відділення від 25.02.2014 року № 18-03-01073, від 01.04.2014 року № 18-03-01821, від 20.05.2014 року № 18-03-02984.

18.09.2014 на виконання наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №140/08-Н від 18.09.2014, робочою групою представників регіонального відділення було проведено візуальне обстеження державного майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 22-к. Перевіркою було встановлено, що станом на 18.09.2014 орендоване майно продовжує використовуватись відповідачем (а.с.38).

Прокурор звертаючись до господарського суду з позовом вказує, що в порушення умов договору, відповідач не здійснив повернення вказаного державного майна та не сплатив неустойку за використання майна у сумі 65 742,65 грн. за період користування майном з 21.04.2014 по 13.01.2015, що призводить до порушення майнових та економічних інтересів держави та є предметом даного спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відносини за укладеним між сторонами договором регулюються також нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено порядок укладення договору оренди, який ґрунтується на загальних принципах свободи договору, зокрема щодо укладення договору та вибору контрагента.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії договору закінчився 20.04.2014.

Також судом встановлено, що листами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 25.02.2014 року № 18-03-01073, від 01.04.2014 року № 18-03-01821, від 20.05.2014 року № 18-03-02984 відповідач був повідомлений про припинення дії договору оренди від 21.05.2009, зобов'язаний повернути об'єкти державної власності балансоутримувачу та попереджений про нарахування та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Прокурор звернувся до господарського суду 17.02.2015, про що свідчить штамп канцелярії господарського суду Дніпропетровської області №1176/15 від 17.02.2015 на позовній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту приймання-передачі від 13.01.2015, орендар (відповідач) повернув майно по акту приймання-передачі балансоутримувачу, що не заперечується представниками сторін.

14.01.2015 відповідач подав до канцелярії Регіонального відділення заяву вих. №18 від 14.01.2015, якою просив розірвати договір оренди №12/02-3392-ОД від 21.05.2009. До зазначеної заяви відповідачем було додано акт приймання-передачі від 13.01.2015.

Пунктом 4.4. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач повернув орендоване приміщення за актом приймання-передачі - 13.01.2015, тобто до звернення прокурора з позовом до господарського суду Дніпропетровської області, господарський суд відмовляє в задоволенні вимог щодо зобов'язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме, ангар площею 434,8 кв.м., який заходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 22-к на 1-му поверсі одноповерхового будинку, шляхом підписання акту приймання-передачі з балансоутримувачем.

З урахуванням наведених вище підстав, суд не приймає посилання відповідача на необхідність припинення провадження у справі в цій частині, на підставі ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 65 742,65 грн. за період з 21.04.2014 по 13.01.2015, судом встановлено таке.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Пунктом 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити оренду плату своєчасно і у повному обсязі.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Перевіривши наданий розрахунок, судом встановлено, що наявні матеріали справи підтверджують обґрунтованість позовних вимог про стягнення неустойки в сумі 65 742,65 грн., за період з 21.04.2014 по 13.01.2015.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що прокурор та позивач належним чином довели наявність вини відповідача у невиконанні свого обов'язку щодо оплати неустойки, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

З приводу заперечень відповідача, викладених у письмових поясненнях ППФ "ЛадаСоюз" (а.с. 139-142), суд зазначає наступне.

Заперечення відповідача зводяться до того, що наказ Регіонального відділення № 12/03-102-ПО від 20.05.2014, яким було припинено дію договору оренди з 20.04.2014, є незаконним, оскільки позивач фактично в односторонньому порядку припинив дію договору. На підставі викладеного, відповідач вважає, що договір оренди нерухомого майна пролонговано на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 20.04.2015.

Проте, з такими висновками відповідача суд не може погодитьсь з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15 (а.с.84-87), у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства фірма "ЛадаСоюз" до Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 20.05.2014 року за № 12/03-102-ПО відмовлено. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016, було залишено без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15.

Отже, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15 є такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином адміністративним судом було встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, як суб'єкт владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому в суду відсутні підстави для скасування зазначеного наказу.

Відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №804/3501/15 - наказ Фонду державного майна України у Дніпропетровській області № 12/03-102-ПО від 20.05.2014 - є законним.

На підставі викладеного суд вважає, заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню пропорційно розміру задоволеним вимогам від суми, яка підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи часткове задоволення позову, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Фірма "Лада Союз" (49027, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 22 к, код 31381623) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, код 13467337) суму неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення користування державним майном у розмірі 65 742,65 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства Фірма "Лада Союз" (49027, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 22 к, код 31381623) в дохід Державного бюджету України (одержувач - Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, , банк одержувача - відділення банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р 3005, КБКД 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду 03499891) 1827 грн. судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.12.2016

Суддя ОСОБА_2