УХВАЛА

28 листопада 2016 року Справа № 13/113

Розглянувши матеріали скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-4147 від 04.11.2016 р. на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі за позовом Дочірнього підприємства Газ-Тепло НАК Нафтогаз України, м. Київ

до Луганського обласного комунального спеціалізованого тепло забезпечувального підприємства Луганськтеплокомунерго, м. Луганськ

про стягнення 15 082 591 грн. 67 коп.

Орган виконання судових рішень Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Суддя Яресько Б.В.

Секретар судового засідання Ногін С.М.

За участю:

від заявника - ОСОБА_1, довіреність № 175/16 від 27.04.2016 р., ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України";

Від відповідача не прибув.

Від орган виконання судових рішень відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 довіреність № 20-22/223/20.3-03

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.04.2007 р. у справі № 13/113 позовні вимоги дочірнього підприємства Газ-Тепло НАК Нафтогаз України до Луганського обласного комунального спеціалізованого тепло забезпечувального підприємства Луганськтеплокомунерго про стягнення 15 082 591 грн. 67 коп. задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто в сумі 15 082 591 грн. 67 коп. державне мито у сумі 25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Судове рішення відповідно до приписів ст. 85 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили.

На виконання рішення суду позивачеві було видано наказ № 13/113 від 03.05.2007.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Луганської області зі скаргою № 31/13-4147 від 04.11.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з вимогами:

- визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №486/6;

- визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №483/6;

- зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 03.05.2007 р. №13/113 та відкрити виконавче провадження.

У судовому засіданні представник позивача вимоги за скаргою підтримав в повному обсязі. Зазначивши, що оскільки виконавчий документ був переданий органу виконання судового рішення 04.10.2016 р., під час дії старої редакції Закону України «Про виконавче провадження», то відповідно державний виконавець безпідставно відмовив в його прийнятті посилаючись на норми нової редакції закону, яка набрала чинності з 05.10.2016 р.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення скарги заперечує посилаючись на те, що виконавчий документ був одержаний державним виконавцем 10.10.2016 р., в цей час вже діяла нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої виконавчий документ і був повернутий стягувачу.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надані заперечення на скаргу на рішення державного виконавця від 28.11.2016 № 16/20.3-03.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи участі свого представника не забезпечив, письмових пояснень суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та представлені докази, вислухавши пояснення представників учасників, суд вбачає підстави для задоволення скарги в звязку з наступним.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.04.2007 р. у справі № 13/113 позовні вимоги дочірнього підприємства Газ-Тепло НАК Нафтогаз України до Луганського обласного комунального спеціалізованого тепло забезпечувального підприємства Луганськтеплокомунерго про стягнення 15 082 591 грн. 67 коп. задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто в сумі 15 082 591 грн. 67 коп. державне мито у сумі 25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Судове рішення відповідно до приписів ст. 85 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили.

На виконання рішення суду позивачу було видано наказ № 13/113 від 03.05.2007.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.05.2016 ВП № 4106844 наказ було повернуто позивачу відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно строк предявлення до виконання не сплинув.

04.10.2016 р. позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 р. № 31/13-3658 з проханням прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 03.05.2007 р. № 13/113. Факт звернення позивача 04.10.2016 р. підтверджується реєстром передачі документів (а.с. 11-13), та не заперечується відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

12.10.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 4 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5) відповідно до якої відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення за якими сума зобовязання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Виконавчий документ був повернутий стягувачу з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції яка набрала чинності з 05.10.2016 року.

На момент звернення стягувача 04.10.2016 р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV з врахуванням змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV, яка була чинна на момент звернення, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За таких обставин, стягувач 04.10.2016 р. обґрунтовано звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для примусового виконання судового рішення, оскільки сума зобовязання за ним перевищувала десять та більше мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. На день надходження наказу до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначені вимоги стягувачем

Статтею 58 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. (положенню частини першої статті 58 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 р. N 1-рп/99)

Таким чином, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був зобовязаний прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 03.05.2007 р. №13/113 в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV.

Посилання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5) судом відхиляються з огляду на те, що відповідно до п. 6 наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5 він набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", але не раніше дня його офіційного опублікування. На момент предявлення наказу до виконання 04.10.2016 р. зазначений наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5 не набрав чинності.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин доводи стягувача є правомірними, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Скаргу дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №486/6.

3. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №483/6;

4. Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 03.05.2007 р. №13/113 та відкрити виконавче провадження.

Суддя Б.В. Яресько