ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2016 р. Справа № 926/3260/16

За позовом Чернівецької обєднаної податкової інспекції м.Чернівці

До Товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми «Чернівціжитлобуд» м.Чернівці

Про внесення змін до договору від 27.01.2012 року та зобовязання передати залишок квартир загальною площею 132 кв.м.

Суддя Гушилик С.М.

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_1 нач.юрид.відділу (дов. від 09.03.2016р.)

Від відповідачів ОСОБА_2 генеральний директор

Рішення винесено 06.12.2016 року в звязку з оголошеною на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України перервою.

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька обєднана податкова інспекція 06.10.2016 року звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельної фірми «Чернівціжитлобуд» про внесення змін до договору від 27.01.2012 року та зобовязання передати залишок квартир загальною площею 132 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 27.01.2012 року укладено договір, предметом якого є будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками за адресою: м.Чернівці, провул. Миру, 7, відповідно до розробленої проектно-кошторисної документації, загальною площею 2986,76 кв.м., на земельній ділянці загальною площею 0,1498 га. (далі договір).

Підпунктом 6.2.10 пункту 6 договору сторони визначили, що відповідач зобовязаний передати позивачу 7,5 % загальної площі квартир або 224 кв.м, визначених у договорі, протягом 30 робочих днів з дати прийняття обєкта в експлуатацію, шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі.

У відповідності до п.3.4 за виконання обовязків, визначених договором, сторони одержують частки завершеного будівництва обєкту, визначені в п.8.2 та п.8.3 договору, а саме: відповідно до загальної площі квартир.

Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням держбудінспекції у Чернівецькій області від 20.08.2015 року № ЧВ88, загальна площа будинку становить 6091,0 кв.м., загальна площа квартир станосить 4658,7 кв.м.

Актом приймання-передачі від 16.09.2015 року ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» передало ДПІ у м.Чернівці 5 квартир загальною площею 218,5 кв.м.

12.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з листом про необхідність переглянути умови договору та внести зміни до п.п. 6.2.10, 6.2.11, 8.2 договору, а саме: загальна площа квартир в процесі будівництва збільшилась до 4658,7 кв.м.

В звязку з істотною зміною розміру обєкту договору, позивач вважає, що відповідач не в повній мірі виконав умови договору, а саме: позивачем недоотримано квартири, площа яких складає 132 кв.м.

Враховуючи, те що відповідач відмовився внести зміни в договір від 27.01.2012р, позивач змушений був звернутися з позовом до суду про внесення змін до договору, укладеного між ДПІ у м.Чернівці та ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд», в редакції позивача:

- п.п.6.2.10 «Забезпечити передачу Стороні -1 7,5% загальної площі квартир або 350 кв.м. з дати набрання чинності внесених змін»;

- п.п.6.2.11 «Сторона -1 за рахунок коштів Сторони-2 отримує у власність 350 кв.м. загальної площі квартир на 1-5 поверхах, а Сторона-2 решту площі обєкту»;

- п.п.8.2 договору викласти в такій редакції «Сторона-1 отримує 350 кв.м. загальної площі квартир обєкту. Квартири, що передаються, повинні бути обладнаними електро та газовими розводками, броньованими вхідними дверима, встановленими лічильниками газу, води та електроенергії»;

- п.п. 8.4 Сторона-2 може передати Стороні-1 частину загальної площі квартир за письмовою згодою останнього, в рахунок частки, визначеної п.8.2 договору, квартири в новозбудованих будинках інших районів м.Чернівці з урахуванням коефіцієнта співвідношення ринкової вартості житла на момент його передачі.

З урахуванням внесених змін, позивач просить зобовязати відповідача передати йому залишок квартир загальною площею 132 кв.м.

Ухвалою суду від 06.10.2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 24.10.2016 року.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що у відповідності до п.2.1 договору предметом договору є будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками за адресою: м.Чернівці, провул. Миру, 7,(далі обєкт) відповідно до розробленої проектно-кошторисної документації. Базовими техніко-економічними показниками обєкта є: земельна ділянка площею 0,1498 га. та загальна площа квартир обєкта 2986,76 кв.м. В позовній заяві зміна предмету договору не передбачається і не може відбутися без згоди обох сторін. Пунктом 8.2 договору визначено, що позивач отримує 224 кв.м. загальної площі квартир, інших зобовязань по передачі квартир не передбачено. Отже, вимоги позивача є безпідставними.

У судовому засідання, яке відбулося 24.10.2016 року оголошено перерву до 15.11.2016 року.

Ухвалою суду від 15.11.2016 року в звязку з відсутністю представника відповідача розгляд справи було відкладено на 29.11.2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.11.2016 року, відповідач повідомив про те, що ним дійсно було передано позивачу по акту квартири загальною площею 218,5 кв.м., тобто по договору не додано 5,5 кв.м., які у вартості становлять 36707 грн., проте взамін було надано послуг на загальну суму 80051 грн., яку позивач йому не оплатив.

Позивач в свою чергу заперечив проти наданих послуг на суму 80051 грн., так як останні договором передбачені не були.

У судовому засіданні 29.11.2016 року оголошено перерву до 06.12.2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 06.12.2016 року, представник позивача підтримав свої вимоги в повному обсязі, представник відповідача в свою чергу проти позовних вимог заперечува з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2012 року між ДПІ у м.Чернівці (Сторона-1) та ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» (Сторона-2) укладено договір (далі договір).

Пунктом 1.1.2 договору визначено, що обєкт житловий будинок, орієнтованою загальною площею квартир 2986,76 кв.м., що підлягають будівництву на земельній ділянці загальною площею 0,1498 га, який знаходиться за адресою: м.Чернівці, Першотравневий район, провул. Миру, 7.

У відповідності до п.2.1 договору предметом є будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками за адресою: м.Чернівці, Першотравневий район, провул. Миру, 7, відповідно до розробленої проектно-кошторисної документації.

Базовими техніко-економічними показниками обєкта є: земельна ділянка площею 0,1498 га. та загальна площа квартир обєкта 2986,76 кв.м. (п.2.2 договору).

Загальна площа в цілому і загальна житлова площа, зазначена у затвердженій проектно-кошторисній документації (п.2.3 договору).

За договором Сторона-1 бере на себе зобовязання щодо юридичного закріплення земельної ділянки під будівництво обєкту, видає замовлення на виконання робіт та послуг для реалізації проекту будівництва, а також передає Стороні-2 функції забудовника. Сторона-2 бере на себе зобовязання на власний ризик і за власні та/або залучені (позичкові) кошти забезпечити реалізацію проекту будівництва у відповідності до умов договору (п.3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що обсяг зобовязань Сторони-1 визначений у підпунктах 6.1 пункту 6 договору, є внеском Сторони-1 для належного виконання предмету цього договору. Обсяг зобовязань Сторони-2 визначений у підпунктах 6.2 пункту 6 договору є її внеском для виконання предмету цього договору (п.3.3 договору).

У відповідності до п.3.4 за виконання обовязків, визначених договором, сторони одержують частки завершеного будівництва обєкту, визначені в п.8.2 та п.8.3 договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що фінансування будівництва обєкта здійснюється Стороною-2 у повному обсязі протягом строку всього будівництва з дати підписання цього договору. Джерело капітальних вкладень визначається Стороною-2 на власний розсуд у відповідності з чинним законодавством (п.4.2 договору).

Термін будівництва та введення обєкта в експлуатацію складає 24 місяці з дати надання дозволу на виконання будівельних робіт.

Сторона-1 зобовязана забезпечити разом з Стороною-2 введення закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію та передачу його на баланс експлуатуючим організаціям. Протягом 10 днів після реєстрації в Держархбудінспекції акта введення обєкта в експлуатацію підписати протокол розподілу приміщень обєкта, який буде невідємною частиною договору (підпункти 6.1.6 та 6.1.7 договору).

Підпунктом 6.2.10 пункту 6 договору сторони визначили, що Сторона-2 зобовязана передати позивачу 7,5 % загальної площі квартир або 224 кв.м, визначених у договорі, протягом 30 робочих днів з дати прийняття обєкта в експлуатацію, шляхом підписання сторонами акта прийому-передачі.

По закінченню спорудження будинку та введення його в експлуатацію Сторона-1 за рахунок коштів Сторони-2 отримує у власність 224 кв.м загальної площі квартир на 1-5 поверхах, а Сторона-2 решту площі обєкта (п.6.2.11 договору).

Сторона-2 зобовязана протягом 30 робочих днів після отримання зареєстрованого Держархбудінспекцією сертифікату відповідності підписати акт приймання-передачі приміщень обєкта Стороні-1, який буде невідємною частиною договору (п.6.2.20 договору).

У відповідності до пунктів 7.1 та 7.2 договору будівництво обєкта здійснюється відповідно до проектної документації, що визначає обсяг, зміст, вартість робіт та інші вимоги. Затверджена проектно-кошторисна документація є невідємною частиною договору. Розробку, експертизу, погодження та затвердження проектно-кошторисної документації здійснює Сторона-2, яка має право внесення змін до неї.

Пунктом 8.1 договору сторони визначили, що протягом 30 робочих днів з дати отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи Сторони підписують протокол розподілу приміщень житлового будинку, який буде невідємною частиною договору. Протокол підлягає уточненню після введення обєкта в експлуатацію у відповідності до даних тенічного паспорту бюро технічної інвентаризації м.Чернівці, про що Сторони складають додаткову угоду.

Сторона-1 отримує 224 кв.м. загальної площі квартир обєкту. Квартири, що передаються, повинні бути обладнаними електро та газовими розводками, броньованими вхідними дверима, встановленими лічильниками газу, води та електроенергії (п.8.2 договору).

Сторона-2 може передати Стороні-1 до завершення будівництва обєкта за письмовою згодою останнього, в рахунок частки, визначеної п.8.2 договору, квартири в новозбудованих будинках інших районів м.Чернівці та інших містах України з урахуванням коефіцієнта співвідношення ринкової вартості кв.м. житла на момент його передачі, який визначається на підставі довідок управлінь капітального будівництва міських державних адміністрацій. Конкретний перелік, адреси та загальні площі квартир узгоджуються Сторонами додатковими угодами. Після їх передачі частка Сторони-1 в загальній площі квартир завершеного будівництвом обєкта, визначена в п.2 цього договору, зменшується на кількість переданої площі (п.8.4 договору).

Пунктом 13.1 передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань по договору.

Зміни умов договору або його дострокове розірвання можливі лише за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковими угодами до цього договору (п.13.2 договору).

Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням держбудінспекції у Чернівецькій області від 20.08.2015 року № ЧВ88 загальна площа будинку становить 6091,0 кв.м., загальна площа квартир становить 4658,7 кв.м.

22.08.2013 року Сторони договору підписали протокол розподілу квартир в житловому будинку по пров.Миру, 7, згідно якого та у відповідності до п.6 п.п.6.2.10 Сторона-2 передає Стороні-1 - 224 кв.м. загальної площі квартир протягом 30 робочих днів з дати прийняття житлового будинку в експлуатацію, при цьому загальні площі квартир будуть уточненні після проведення інвентаризації БТІ.

16.09.2015 року Сторони підписали акт приймання-передачі, за яким ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» передало ДПІ у м.Чернівці 5 квартир загальною площею 218,5 кв.м.

22.09.2015 року ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд» підписала акт приймання-передачі з обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Миру,7», за яким передало ОСББ «Миру,7» закінчений будівництвом 72-квартиний житловий будинок по провул. Миру, 7, прийнятий згідно декларації № ЧВ88.

12.07.2016 року у звязку з тим, що загальна площа квартир в процесі будівництва збільшилась до 4658,7 кв.м., позивач звернувся до відповідача з листом про необхідність переглянути умови договору та внести зміни до п.п. 6.2.10, 6.2.11, 8.2 договору, а саме: змінити 224 кв.м. на 350 кв.м., шляхом укладення додаткового договору.

Листом № 96 від 20.07.2016 року відповідач відмовився вносити вказані зміни до договору, посилаючись на те, що в договорі зафіксована загальна площа 224 кв.м., проектно-коштрисна документація виготовлена після укладення договору і була оплачена коштами забудовника, право на зміни в проектно-коштрисній документації були надані йому на підставі п.7.2 договору.

Докази визнання Договору у встановленому законом порядку недійсним відсутні, дія договору припинена у звязку з його повним виконанням.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

В частині 7 статті 179 ГК України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Предметом спору у даній справі є зобовязання внести зміни до п.п. 6.2.10, 6.2.11, 8.2 договору, укладеного між ДПІ у м.Чернівці та ТОВ будівельна фірма «Чернівціжитлобуд», а саме: змінити зобовязання відповідача в частині передачі квартир загальною площею з 224 кв.м. на 350 кв.м. та передати позивачу залишок квартир загальною площею 132 кв.м.

Приписами статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Пунктом 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 180 ГК України містить поняття істотних умов договору. Так, згідно з частиною 1 згаданої статті, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямовані на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погодженні сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на думку однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Судом встановлено, що укладаючи договір сторони діяли в межах своїх повноважень, вони досягли згоди з усіх істотних умов договору, порушення істотних умов договору не було, дія договору була припинена внаслідок повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору, позивачем було подано декларацію про початок будівництва житлового будинку (від 05.12.2012р.), в якій було зазначено, що загальна площа будинку становить 6091,0 кв.м., а загальна площа квартир становить 4658,7 кв.м., позивачем особисто було подано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, сторонами підписано акт приймання-передачі квартир та протокол розподілу квартир, жодних заперечень при передачі квартир від сторін не надходило, сторони під час дії договору жодних змін у відповідності до п.13.2 договору не вносили.

Таким чином, відсутні підстави для внесення змін до договору, який припинив свою дію, а отже і відсутні підстави для передачі позивачу залишку квартир загальною площею 132 кв.м.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Що ж стосується тверджень сторін про те, що відповідачем не було додано квартир пощею 5,5 кв.м., як це було визначено в договорі і те, що останній надав додаткові послуги на суму 80051 грн. не є предметом розгляду в даній справі. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити, що сторони не позбавлені права відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 Цивільного кодексу України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд вирішив, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позових вимог відмовити.

Повне рішення складено 07.12.2016 року

Суддя С.М.Гушилик