ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 918/1218/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО"

до Фермерського господарства "Ім. Шевченка"

про стягнення заборгованості в сумі 50 580 грн. 82 коп.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 17.02.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 28 листопада 2016 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14 листопадf 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фермерського господарства ім. Шевченка (далі Господарство) про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної позики №02-П/11/2015 від 06.11.2015р. в сумі 50 580 грн. 82 коп., з яких 50 000 - основний борг, 273 грн. 97 коп. - 25 % річних, 306 грн. 85 коп. - пеня.

Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року позовну заяву Товариства від 14 листопада 2016 року прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/1218/16, розгляд якої призначено на 28 листопада 2016 року.

23 листопада 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. (а.с.17)

Представник позивача у судовому засіданні 28 листопада 2016 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві від 14.11.2016 року, та наполягав на їх задоволенні.

У судове засідання 28 листопада 2016 року відповідач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №089 (а.с. 16)

Незявлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТ-Агро" (далі - Позикодавець) та Фермерським господарством "Ім.Шевченка" (далі - Позичальник) було укладено договір № 02-П/11/2015 про надання поворотної позики. (далі - договір) (а.с.9)

За умовами п. 1.1 якого Позикодавець зобов'язується надати позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно із п. 2.1 договору поворотна фінансова допомога надається в розмірі 50 000 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 06.11.2016 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування на поточний рахунок Позикодавця.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує на користь позикодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також двадцять п'ять відсотків річних за кожен день такого прострочення.

Згідно п. 8.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов'язань за договором. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Як встановлено судом, позивач виконав прийняті на себе за договором зобов'язання та перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 50 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5081 від 06.11.2015 року (а.с. 10)

В свою чергу, Позичальник на даний час свої зобов'язання щодо повернення допомоги не виконав в повному обсязі. Станом на дату звернення позову, основний борг Позичальника перед Позикодавцем згідно Договору про надання поворотної позики №02-П/11/2015 від 06.11.2015 р. складає 50 000 грн..

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

З умов укладеного сторонами договору від 06.11.2015 р. № 02-П/11/2015 вбачається, що останній за своєю правовою природою є договором позики, а тому права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 71 ЦК України.

Приписами ст. 1046 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, строк виконання зобов'язань з повернення фінансової допомоги за договором настав 06.11.2016 р., проте жодних доказів щодо повернення відповідачем позивачеві суми позики в повному обсязі сторонами спору під час розгляду справи надано не було.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За вказаних вище обставин, оскільки факт невиконання зобов'язань за договором належним чином доведений та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 50 000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за договором, позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 306 грн. 85 коп. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 25% річних від суми основного боргу сумою 273 грн. 97 коп..

У п. 4.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасне повернення позики Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 25% річних за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останньої становить 344 грн. 26 коп., при заявленому - 306 грн. 85 коп.. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, відтак бере до уваги суму пені заявлену позивачем в розмірі 306 грн. 85 коп..

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
5000006.11.2016 - 14.11.2016914.0000 %0.077 %*344.26
Таким чином, загальна сума пені за договором складає 344.26 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 25% річних в сумі 273 грн. 97 коп. суд відзначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасне повернення позики Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 25% річних за кожен день прострочення.

Як вбачається з вищенаведеного, сторони визначили інший розмір процентів, що не заборонено ст. 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 25% річних в сумі 273 грн. 97 коп., судом встановлено, що розмір останніх становить - 308 грн. 22 коп..

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
5000006.11.2016 - 14.11.2016925 %308.22
Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 308.22 грн.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, відтак бере до уваги суму 25% річних заявлену позивачем в розмірі 273 грн. 97 коп..

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з Фермерського господарства ім. Шевченка 50 000 - основного боргу, 273 грн. 97 коп. - 25 % річних, 306 грн. 85 коп. - пені є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 378 грн..

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства "Ім.Шевченка" (35720, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, буд. 9, код 25320585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО" (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 27, код 36922125) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 273 (двісті сімдесят три) грн. 97 коп. - 25% відсотків річних, 306 (триста шість) грн. 85 коп. пені та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2- позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне., вул. Драгоманова, 27);

3- відповідачу рекомендованим (35720, Рівненська обл., Здолбунівський район, с. Копиткове, вул. Шкільна, буд. 9).