КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/16043/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Святош О.В., довіреність №237 від 01.08.2016,

відповідача: Петренко С.В., довіреність №121 від 17.03.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016

у справі №910/16043/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ"

до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про відшкодування 54 800,00 грн шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 54 800,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/16043/16 за позовом ПрАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" до ДП "НЕК "Укренерго" про відшкодування виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 800,00 грн в порядку регресу. Прийняти нове рішення, яким стягнути з ДП "НЕК "Укренерго" на користь ПрАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" виплачене страхове відшкодування в розмірі 54 800,00 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач зазначив, що після виплати страхового відшкодування АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" отримало право регресу до відповідача на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про страхування" та Цивільного кодексу України. Однак, як зазначив скаржник, всупереч вищевказаним законодавчим актам відповідач не виконав обов'язку своєчасного повідомлення про настання страхового випадку та не надав АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Враховуючи винність ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго", у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а також неповідомлення ДП "НЕК "Укренерго" АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ" про настання страхового випадку, що в свою чергу, на думку апелянта, дає право позивачу на стягнення з відповідача на підставі п. 38.1.1. статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 800,00 грн в порядку регресу.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційний господарський суд залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/16043/16, з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/16043/16 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.11.2016.

В судове засідання, яке відбулось 29.11.2016 з'явились представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" (страховик, позивач) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (страхувальник, відповідач) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом №АС/0455564 (далі - Договір), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля ГАЗ-32213, державний номер НОМЕР_3 (НОМЕР_4).

25.07.2013 на 60 км автодороги Сімферополь-Євпаторія в АРК Крим сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ-32213, державний номер НОМЕР_3 (НОМЕР_4) під керуванням ОСОБА_4, автомобіля КІА Soul, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля SIAT Toledo, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно з постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 01.08.2013, є водій ОСОБА_4

В подальшому, позивач, керуючись Полісом №АС/0455564 та Законом №1961-IV, на підставі заяви про виплату стахового відшкодування вхід. №1622 від 27.09.2013, заяви про виплату стахового відшкодування вхід. №1623 від 27.09.2013, страхового акту №405-336/13 від 03.12.2013, страхового акту №405-302/13 від 03.10.2013, здійснив виплату страхового відшкодування на суму 54 800,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №2941 від 03.12.2013 та №2561 від 30.10.2013, копії яких містяться в матеріалах справи.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскільки водій ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", винний у настанні дорожньо-транспортної пригоди, а також враховуючи порушення відповідачем обов'язку своєчасного повідомлення позивача про настання страхового випадку, відповідач, повинен компенсувати позивачу понесені витрати зі сплати страхового відшкодування у розмірі 54 800,00 грн.

Відповідач в свою чергу зазначив, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, позивач визнав обставини дорожньо-транспортної пригоди, добровільно сплативши страхове відшкодування, а тому сам по собі факт неповідомлення водієм чи відповідачем страховику про настання страхового випадку не є підставою для компенсації позивачу понесених витрат.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ", місцевий господарський суд виходив з наступного.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються окремим законодавчим актом - Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-IV, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Крім того, покладення даного обов'язку пов'язано із наданим Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховику правом здійснювати розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, та обов'язок страхувальника сприяти у такому розслідуванні (п. 33-1.1. ст. 33-1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 цього Закону.

Однак, як було встановлено судом першої інстанції, у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Вказаний факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, водій, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 01.08.2013. Позивач визнав обставини ДТП, добровільно сплативши страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №2941 від 03.12.2013 та №2561 від 30.10.2013, копії яких містяться в матеріалах справи. Тому, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №6-284цс15.

Таким чином, саме тільки неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду протягом трьох днів не може бути причиною для регресу. Причинами для регресу може бути виключно створення страховикові перешкод у визнанні випадку страховим або шахрайські дії учасників ДТП, у зв'язку із чим страховикові було завдано збитків.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що неповідомленням про настання страхового випадку йому було завдано збитки.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/16043/16 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/16043/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/16043/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16043/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов