ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 р. Справа № 909/1426/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів - головуючий суддя Малєєва О. В., суддя Стефанів Т. В., суддя Фанда О. М.,

секретар судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк", вул. Незалежності, 44, м.Івано-Франківськ, 76000,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона", вул. Л. Українки, 32-а, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200,

за участю у справі в якості в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, АДРЕСА_1, м. Київ, 02081,

про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.11.2008, а саме трьохкімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, для погашення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 станом на 12.11.2014 в сумі 667 989,94 грн, з яких заборгованість по кредиту 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках 238 795,36 грн, заборгованість по комісії 20 396,51 грн, пеня 58 258,08 грн, інфляційні втрати 77876,19 грн, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки для його подальшої реалізації за ціною, погодженою сторонами у іпотечному договорі від 18.10.2006, у розмірі 604 342,20 грн,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_7, довіреність №02-36/1473 від 09.06.2015,

від відповідача: директор ОСОБА_8, витяг з ЄДРЮОФОП №21975943 від 31.05.2016, пенсійне посвідчення № від 27.06.2013, довідка МСЕК АВ 0621065 від 25.05.2016,

від третьої особи ОСОБА_2: адвокат ОСОБА_9, договір про надання правової допомоги від 06.06.2016, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №125 від 27.02.1995,

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 представники не з'явились,

установив:

Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28.11.2008, а саме трикімнатну квартиру № 23, заг. площею 106,90 кв.м, що знаходиться за адресою: вул.Урлівська, буд. 11/44, м. Київ і належить ТОВ "Аркона" на підставі свідоцтва про право власності від 20.11.2007, для погашення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 в сумі 667 989,94 грн, з яких заборгованість по кредиту 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках - 238 795,36 грн, заборгованість по комісії 20 396,51 грн, пеня - 58 258,08 грн інфляційні втрати - 77 876,19 грн.

Господарський суд Івано-Франківської області відповідно до ухвали від 15.04.2015 припинив провадження у справі.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 30.06.2015 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.04.2015 скасував, справу передав на розгляд господарського суду Івано-Франківської області. Вказана постанова залишена без змін Вищим господарським судом України (постанова від 29.03.2016).

При розгляді справи Господарський суд Івано-Франківської області залучив до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (ухвала суду від 22.07.2015).

Згідно з ухвалою суду від 29.12.2015 прийнято заяву позивача про зміну предмету позову.

Отже, Господарським судом Івано-Франківської області розглядається позов ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Аркона" про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.11.2008, а саме трикімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, для погашення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 станом на 12.11.2014 в сумі 667 989,94 грн, з яких заборгованість по кредиту 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках 238 795,36 грн, заборгованість по комісії 20 396,51 грн, пеня 58 258,08 грн, інфляційні втрати 77 876,19 грн, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки для його подальшої реалізації за ціною, погодженою сторонами у іпотечному договорі від 18.10.2006, у розмірі 604 342,20 грн.

В судовому засіданні 24.10.2016 було задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості врегулювати даний спір шляхом укладення мирової угоди. Суд ухвалою від 24.10.2016 продовжив строк вирішення спору на 15 днів і відклав розгляд справи на 22.11.2016.

В судовому засіданні 22.11.2016 учасники процесу повідомили про вжиття ними заходів для мирного врегулювання спору, для завершення яких і укладення мирової угоди їм потрібний час. В зв'язку з цим заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд в задоволенні даного клопотання відмовив, оскільки відповідно до приписів ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу. В даному випадку продовжений строк вирішення спору закінчується 24.11.2016, а наведені учасниками процесу обставини не пов'язані з можливістю вирішення спору по суті. З метою реалізації процесуальних прав сторін суд відкладав розгляд справи і надавав можливість сторонам мирно врегулювати спір. Таку можливість сторони мали, враховуючи тривалий розгляд даної справи. Судом роз'яснено учасникам процесу їх право укласти мирову угоду на будь-якій стадії вирішення спору.

В судовому засіданні розглянуто клопотання представника відповідача №52 від 19.09.2016 (вх.№13110/16 від 21.09.2016) про витребування у ПАТ Укрсоцбанк кредитної справи з видачі кредитних коштів ТОВ Аркона по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 та витребування у приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 документів, на підставі яких посвідчено іпотечний договір від 28.11.2008.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 підтримав вказане клопотання.

Представник позивача проти задоволення вказано клопотання заперечив, оскільки у клопотанні в порушення вимог ст. 38 ГПК України не вказано який конкретно доказ витребовується та обставини, які цей доказ має підтвердити.

Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, так як відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ (ст. 38 ГПК України). Обов'язок сторони, яка подає клопотання про витребування доказів, вказати обставини, які може підтвердити цей доказ, кореспондується з приписами ч. 1 ст. 34 ГПК України щодо належності доказів - господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Відповідач при поданні та розгляді зазначеного клопотання не вказав, які саме документи слід витребувати у позивача, та які обставини, що мають значення для вирішення спору, можуть ці документи підтвердити. Документи, на підставі яких укладено іпотечний договір, не мають значення для вирішення даної справи (не відповідають принципу належності доказів), оскільки правомірність договору іпотеки не є предметом позову.

Крім того, представником відповідача заявлено усне клопотання про виклик в судове засідання судового експерта для дачі пояснень щодо неповідомлення про дату проведення експертизи учасників процесу, у зв'язку з чим експерта не було допущено до квартири.

При вирішенні даного клопотання суд виходив з того, що з'ясування причин недопуску експерта для огляду квартири, не впливає на його висновок, який зроблений без такого огляду, із застосуванням інших методів визначення ринкової вартості предмета іпотеки. При цьому згідно ст. 22, 33 ГПК України відповідач не був позбавлений можливості давати пояснення з приводу оцінки даного доказу і надавати докази, які впливають на визначення ринкової вартості квартири. А тому в задоволенні даного клопотання відмовлено.

В судовому засіданні 22.11.2016 представником ТОВ Аркона заявлено усне клопотання про призначення судово-економічної експертизи, яке мотивоване незрозумілістю наданих позивачем розрахунків.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 підтримав вказане клопотання.

При його вирішенні суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму ВГСУ №4 від 23.03.2012 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Розглянувши вказане клопотання, суд прийшов до висновку, що розрахунки по справі та документи, що їх підтверджують, не є об'ємними і складними, а перевірка документальної підтвердженості розрахунків належить до компетенції суду. Відтак в задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи суд відмовив.

Крім того, представник ТОВ Аркона в судовому засіданні, посилаючись на рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.09.2016 у справі №778/15, відповідно до якого з ТОВ Аркона на користь ПАТ Укрсоцбанк стягнуто заборгованість у розмірі 667 989,94 грн за договором кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 просив припинити провадження у справі, оскільки вже є рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042.

При вирішенні даного клопотання суд виходив з того, що наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості не виключає право банку на обрання такого способу судового захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 04.09.2013 у справі №6-73цс13 та відповідно до ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для застосування. А тому в задоволенні даного клопотання представника відповідача відмовлено.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2006 між АКБ Укрсоцбанк та ТОВ Аркона укладено договір кредиту №355-24/2-042, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 423 062 грн, а позичальник зобов'язувався повернути кошти, сплатити проценти за його користування та виконати зобов'язання відповідно до умов договору. Зазначає, що свої обов'язки по даному договору виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами, проте позичальник не повернув кредит та не сплатив проценти за його користування, а тому у банку виникло право вимагати дострокове повернення кредитних коштів. Вказує, що станом на 12.11.2014 у позичальника наявна заборгованість у розмірі 272 663,80 грн по кредиту, 238 795,36 грн по відсотках, 20 396,51 грн по комісії за ведення кредитної справи. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором нарахував відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 77876,19 грн та 58 258,08 грн пені. Вказує, що між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Від 28.11.2008 та зареєстрований в реєстрі за №Д-942, згідно з умовами якого в іпотеку передано трикімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ. Зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку, банк відповідно до договору іпотеки та норм чинного законодавства набув право звернення стягнення на предмети іпотеки. Свою позицію обґрунтовує положеннями ст. 193 ГК України, ст. 526, 530, 589, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. 16, 33, 39 ЗУ Про іпотеку.

Відповідач проти позову заперечує. У відзиві вих.№6 від 19.01.2015 (вх.№616/15 від 20.01.2015) вказує, що позивачем пропущена позовна давність, оскільки право банку на дострокове повернення кредиту виникло 23.02.2010, коли виникла заборгованість по кредитних платежах, а заборгованість по відсотках виникла 08.04.2010. При цьому відповідно до вимоги від 06.04.2010 банк просив протягом 30 днів погасити кредит. Вважає, що позовна давність закінчилася 23.02.2013. Зазначає, що банком безпідставно нараховуються проценти після закінчення дії договору кредиту 10.10.2013. Додатково у поясненнях вих.№16 від 03.03.2015 вказує, що вимога про дострокове погашення кредиту протягом 30 днів отримана відповідачем 08.04.2010, а тому термін сплати кредиту 08.05.2010. Саме з 08.05.2010 повинна відраховуватись позовна давність тривалістю 3 роки. Позивач звернувся до суду 24.12.2014, тобто через 4 роки 7 місяців і 16 днів з дати, коли в банку виникло право на звернення до суду.

Аналогічні пояснення викладені у заяві ТОВ Аркона від 07.06.2016 (вх.№7981/16 від 07.06.2016).

Позивач у запереченнях від 13.02.2015 (вх.№2200/15 від 13.02.2015) посилається на те, що позовна давність переривалася, оскільки 08.02.2011 позивачем було подано позовну заяву про стягнення заборгованості з ТОВ Аркона до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Вказує, що директором ТОВ Аркона 21.09.2012 було подано заяву про надання дозволу на продаж предмета іпотеки для погашення заборгованості за договором кредиту №355-24/2-042 і прохання списати штрафні санкції. Крім того, 23.10.2013 останнім також було подано до банку клопотання не пред'являти до виконання наказ про стягнення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042, оскільки зобов'язувався погасити заборгованість добровільно до квітня 2014 року. Вважає, що дані дії відповідача свідчать про визнання ним заборгованості за договором кредиту №355-24/2-042, що відповідно до ст. 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності. Щодо відсотків вказує, що вони нараховуються до дня повернення позики відповідно до ст.1048 ЦК України та умов договору.

Аналогічні пояснення представники учасників процесу надали в судових засіданнях.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 у письмових поясненнях від 24.10.2016 (вх.№10582/16 від 24.10.2016) послався на те, що вказана справа не підвідомча господарському суду, оскільки 09.01.2008 між ТОВ Аркона та ОСОБА_2 Укладено договір, відповідно до якого ТОВ Аркона доручило ОСОБА_2 Взяти на себе організацію та виконання за рахунок власних коштів будівельних та оздоблювальних робіт в квартирі №23, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ на суму 255 123 грн. Відповідно до умов укладеного договору з часу завершення будівельних та оздоблювальних робіт в квартирі ОСОБА_2 визнається співвласником вказаної квартири, а ТОВ Аркона зобов'язується передати вказану квартиру у власність ОСОБА_2 Надалі 23.01.2009 відповідач повідомив про неможливість передати вказану квартиру у власність ОСОБА_2, оскільки остання передана в іпотеку відповідно до договору від 28.11.2008. Вказує, що правовідносини між ОСОБА_2 і ТОВ Аркона виникли до укладення іпотечного договору, а саме 28.11.2008. Вважає, що даний спір про звернення стягнення на предмет іпотеки впливає на права та обов'язки фізичних осіб, які проживають у квартирі, правовий статус яких відповідає статусу відповідачів, а не третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 у письмових поясненнях від 24.10.2016 (вх.№10582/16 від 24.10.2016) послався на те, що вказана справа не підвідомча господарському суду, оскільки 09.01.2008 між ТОВ Аркона та ОСОБА_2 Укладено договір, відповідно до якого ТОВ Аркона доручило ОСОБА_2 Взяти на себе організацію та виконання за рахунок власних коштів будівельних та оздоблювальних робіт в квартирі №23, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ на суму 255 123 грн. Відповідно до умов укладеного договору з часу завершення будівельних та оздоблювальних робіт в квартирі ОСОБА_2 визнається співвласником вказаної квартири, а ТОВ Аркона зобов'язується передати вказану квартиру у власність ОСОБА_2 Надалі 23.01.2009 відповідач повідомив про неможливість передати вказану квартиру у власність ОСОБА_2, оскільки остання передана в іпотеку відповідно до договору від 28.11.2008. Вказує, що правовідносини між ОСОБА_2 і ТОВ Аркона виникли до укладення іпотечного договору, а саме 28.11.2008. Вважає, що даний спір про звернення стягнення на предмет іпотеки впливає на права та обов'язки фізичних осіб, які проживають у квартирі, правовий статус яких відповідає статусу відповідачів, а не третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а тому їх слід залучити до участі у справі в якості співвідповідачів та припинити провадження у справі.

тому їх слід залучити до участі у справі в якості співвідповідачів та припинити провадження у справі. При вирішенні даного клопотання суд виходив з того, що відповідно до ч.2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За приписами ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав здійснюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Інформація з Державного реєстру прав надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі (ч.1 ст.21 вказаного Закону). Третьою особою не подано інформації з Державного реєстру прав про реєстрацію права власності на дану квартиру за нею, а тому відсутні підстави стверджувати, що вона є співвласником чи власником предмета іпотеки і повинна бути залучена до участі у справі в якості іншого відповідача. Не може вона виступати відповідачем у справі і з підстав можливого виселення з квартири в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 21 ГПК України відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу. ОСОБА_2 позовна вимога про виселення не пред'явлена. Слід відмітити, що господарський суд Івано-Франківської області з цих підстав вже припиняв провадження у справі відповідно до ухвали від 15.04.2015. Проте дана ухвала була скасована Львівським апеляційний господарським судом, постановою від 30.06.2015, і дана постанова залишена без змін Вищим господарським судом України 29.03.2016.

З огляду на викладене, підстави, передбачені ст. 80 ГПК України, для припинення провадження відсутні, і судом відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 В судові засідання не з'являлись, письмових пояснень щодо заявленого позову не надали. Про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

18.10.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю Аркона, як позичальником, було укладено договір кредиту №355-24/2-042 (надалі договір кредиту), відповідно до п.1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 423 062,00 грн, зі сплатою 17,5 процентів річних з щорічним переглядом та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору з наступним графіком погашення суми основної заборгованості:

10 числа кожного місяця починаючи з 10.07.2007 по 10.09.2013 сплачувати по 5566,60грн, 10.10.2013 - 5 567,00 грн.

Кінцевий термін повернення заборгованості 10.10.2013 (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди до договору кредиту від 07.11.2006).

Додатковою угодою від 07.10.2009 внесено зміни до п. 1.1 договору кредиту та визначено, що кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 423 062,00 грн, зі сплатою 17,5 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору з наступним графіком погашення суми основної заборгованості:

10 числа кожного місяця починаючи з 10.07.2007 по 10.09.2009 сплачувати по 5 566,60 грн;

з 10.02.2010 по 10.07.2009 по 100 грн;

з 10.08.2009 по 10.09.2013 по 6978,00 грн;

10.10.2013 - 6999,80 грн.

Кінцевий термін повернення заборгованості 10.10.2013 (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди до договору кредиту від 07.11.2006).

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання 3-х кімнатної квартири загальною площею 106,68 кв.м в житловому будинку на діл. 1 у 3-му мікрорайоні Позняки у Дарницькому районі м. Києва по договору №КНТР-012192/кв від 19.09.2006, укладеного з Комунальним унітарним підприємством Фінансова компанія Житлоінвест.

Пунктом 1.3 передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає:

- з іпотекодавцем-позичальником в день укладення цього договору договір майнових прав на іпотеку з подальшим їх переоформленням в договір іпотеки на 3-х кімнатну квартиру загальною площею 106,68 кв.м, житловою площею - 54,43 кв.м в житловому будинку на діл. 1 у 3-му мікрорайоні ж/м Позняки у Дарницькому районі м. Києва заставною вартістю 604342,20 грн, договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрація в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона.

Згідно з п. 2.1 видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2. цього договору, проводиться меморіальним ордером з позичкового рахунку №2321 в Коломийському відділенні АКБ "Укрсоцбанк".

Моментом надання кредиту вважається день першої оплати розрахункових документів з позичкового рахунку в повній або частковій сумі кредиту (п. 2.2). Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора грошових коштів в сумі кредиту (п .2.3).

Відповідно до п. 2.4 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на рахунок №2321 в Коломийському відділенні АКБ "Укрсоцбанк".

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 2.6).

Відповідно до п. 2.7 у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом понад 90 днів сплата процентів до моменту її повернення, починаючи з місяця, в якому прострочення перевищило 90 днів, здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день відповідного місяця.

Згідно з п. 2.8 сплата комісій здійснюється в порядку та в строки обумовлені тарифами.

Пунктом 2.9 визначено, що позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання меморіальним ордерами з рахунків позичальника:

в останній день кожного періоду, визначеного п. 1.1 цього договору, сум, що підлягають сплаті за кредитом; в останній день кожного періоду, визначеного п. 2.5. цього договору нарахованих процентів; в останній день кожного періоду, визначеного тарифами, комісій.

У додаток №1 до договору щодо тарифів на послуги банку внесено зміни відповідно до додаткової угоди №1 від 07.10.2008, відповідно до якої передбачена комісія за ведення кредитної справи позичальника у розмірі 1,5%, яка сплачується у строки нарахування відсотків за кредитом, а саме щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому комісія нарахована.

Обов'язку кредитора надати позичальнику кредит кореспондує обов'язок позичальника повернути кредит в повному обсязі у визначений строк, сплачувати відсотки за його користування та інші платежі.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Меморіальним ордером від 18.10.2006 та випискою про рух коштів по рахунку підтверджується видача кредиту ТОВ Аркона та неналежне виконання зобов'язань товариства щодо його повернення, у зв'язку з чим у позичальника виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 272 663,80 грн.

Крім того, за період з 18.10.2006 по 11.11.2014 позивачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами, заборгованість по яких, враховуючи часткове погашення, визначена у розмірі 238 795,36 грн.

Відповідно до умов договору позивачем нараховано комісію у розмірі 20 396,51 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивачем нараховано інфляційні втрати за неповернутим кредитом у розмірі 44 435,17 грн та інфляційні втрати за нарахованими відсотками у розмірі 33 441,02 грн.

При цьому представником ТОВ Аркона подано заяву про застосування позовної давності, при розгляді якої суд виходить з того, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Кредитним договором встановлено строк повернення кредиту 10.10.2013, проте банк у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором надіслав вимогу №21/45-05/67-126 від 06.04.2010 про дострокове виконання зобов'язань та просив погасити заборгованість за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 протягом тридцяти днів.

Надалі у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків банк 08.02.2011 звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовними вимогами до ТОВ Аркона про стягнення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006. Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків відповідно до рішення від 15.03.2011 у справі №189/11 позов задоволив частково стягнув заборгованість у розмірі 351 422,57 грн станом на 13.01.2011, з яких 272663,80 грн заборгованість за кредитом, 51 641,93 грн заборгованість по відсотках, 5963,74 грн пеня, 21 153,10 грн - штраф. На виконання даного рішення Господарський суд м. Києва видав наказ від 10.07.2012. Проте надалі вказане рішення було скасовано Господарським судом м. Києва згідно з ухвалою від 19.06.2014 у справі №910/8043/14. Дана ухвала залишена без змін Київським апеляційним господарським судом (постанова від 13.08.2014) та Вищим господарським судом України (постанова від 15.10.2014).

Крім того, у своїй заяві вих.№26 від 21.09.2012 ТОВ Аркона вказує на бажання добровільно погасити наявну заборгованість по кредиту, зокрема, по договору №355-24/2-042 від 18.10.2006, для чого просить банк надати дозвіл продати об'єкти, які знаходяться в заставі, з одночасним погашенням заборгованості по кредитах, а також просить списати штрафні санкції по кредитах.

Також у заяві №10 від 23.10.2013 ТОВ Аркона просило не пред'являти до виконання виконавчі листи щодо примусового стягнення заборгованості по вищевказаних договорах, в тому числі договорі кредиту №355-24/2-042, а свою чергу, зобов'язувалось, починаючи з 20 листопада, щомісячно погашати тимчасово суму 4 000 грн, до 20.03.2014 зобов'язувалось повністю погасити тіло кредиту по договору №355-24/2-042 від 18.10.2006. До кінця квітня 2014 року або й скоріше повністю погасити заборгованість.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Враховуючи викладене, позовна давність по вимозі про стягнення заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 272 663,80 грн не сплила.

Як роз'яснено в п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Згідно з частинами 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Щодо вимог про стягнення відсотків, суд виходить з того, що позов подано до Господарського суду Івано-Франківської області 24.12.2014, а тому відсотки, нараховані з 24.12.2011 по 11.11.2014 (кінцева дата нарахування відсотків, визначена позивачем), заявлені в межах позовної давності.

Крім того, пред'являючи позов до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків ПАТ Укрсоцбанк визначив заборгованість по відсотках станом на 13.01.2011, таким чином, перервавши перебіг позовної давності по нарахований за даний період відсотках.

А тому позивачем пропущено позовну давність по відсотках, нарахованих за період з 14.01.2011 по 23.12.2011.

Враховуючи викладене, підлягають стягненню відсотки у розмірі 193 067,37 грн, в частині стягнення 45 727,99 грн відсотків слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Посилання відповідача на безпідставність нарахування процентів після закінчення дій кредитного договору (10.10.2013) не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст.1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 2.6 договору кредиту передбачено, що нарахування та сплата процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом. Доказів, які б підтверджували погашення кредиту відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат судом встановлено, що позивач здійснив їх розрахунок по заборгованості по кредиту правильно та в межах строків позовної давності, а тому розмір інфляційних втрат по неповернутому кредиту за період з жовтня 2013 року по вересень 2014 року становить 44 435,17 грн.

Щодо інфляційних втрат по заборгованості по відсотках, судом здійснено перерахунок відповідно до розміру відсотків, що підлягають стягненню, враховуючи позовну давність, та встановлено таке.

Станом на вересень 2013 року заборгованість по відсотках, щодо яких не спливла позовна давність, становить 139 121,54 грн, на вказану суму інфляційні втрати нараховувалися за період з жовтня 2013 року по вересень 2014 року, та становлять:

139121,54х(1,004х1,002х1,005х1,002х1,006х1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=

24299,19 грн.

Відсотки за жовтень 2013 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з листопада 2013 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,002х1,005х1,002х1,006х1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=698,44 грн.

Відсотки за листопад 2013 року нараховані у розмірі 3976,35 грн, період нарахування інфляційних втрат з грудня 2013 року по вересень 2014 року:

3976,35х(1,005х1,002х1,006х1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=666,62 грн.

Відсотки за грудень 2013 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з січня 2014 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,002х1,006х1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=664,97 грн.

Відсотки за січень 2014 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з лютого 2014 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,006х1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=655,44 грн.

Відсотки за лютий 2014 року нараховані у розмірі 3711,26 грн, період нарахування інфляційних втрат з березня 2014 року по вересень 2014 року:

3711,26х(1,022х1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=566,35 грн.

Відсотки за березень 2014 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з квітня 2014 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=525,08 грн.

Відсотки за квітень 2014 року нараховані у розмірі 3976,35 грн, період нарахування інфляційних втрат з травня 2014 року по вересень 2014 року:

3976,35х(1,038х1,01х1,004х1,008х1,029)=364,88 грн.

Відсотки за травень 2014 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з червня 2014 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,01х1,004х1,008х1,029)=212,82 грн.

Відсотки за червень 2014 року нараховані у розмірі 3976,35 грн, період нарахування інфляційних втрат з липня 2014 року по вересень 2014 року:

3976,35х(1,004х1,008х1,029)=164,55 грн.

Відсотки за липень 2014 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат з серпня 2014 року по вересень 2014 року:

4108,89х(1,008х1,029)=152,98 грн.

Відсотки за серпень 2014 року нараховані у розмірі 4108,89 грн, період нарахування інфляційних втрат вересень 2014 року:

4108,89х1,029=119,16 грн;

Отже, інфляційні втрати по заборгованості по відсотках становлять 29 090,48 грн, а загальний розмір інфляційних втрат - 73 525,65 грн.

Крім того, позивачем нараховано пеню відповідно до п. 4.2 договору, яким передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів визначених цим договором та комісій, визначених тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.11.3., 3.2.4, 4.4., 5.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процент, в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором.

ПАТ Укрсоцбанк нарахував пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 11.05.2014 по 11.11.2014 у розмірі 31 984,98 грн, а також за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 26 273,10 грн за вищевказаний період.

Як передбачено ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

При цьому ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи те, що позивачем було надіслано вимогу від 06.04.2010 про дострокове виконання зобов'язань по кредитному договору №355-24/2-042 протягом 30 днів, а з позов до господарського суду звернувся 24.12.2014, останнім пропущена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення пені, нарахованої на тіло кредиту, а тому пеня в розмірі 31 984,98 грн, яка нарахована на заборгованість по кредиту, не підлягає стягненню.

Здійснивши перерахунок пені по заборгованості по відсотках з врахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності судом встановлено таке.

Проценти за листопад 2013 року у розмірі 3 976,35 грн повинні були бути сплачені 29.11.2013, період нарахування пені з 11.05.2014 по 30.05.2014 3976,35*0,19:365*20=41,40 грн;

Проценти за грудень 2013 року 4108,89 грн останній день для сплати 31.12.2013 період нарахування пені з 11.05.2014 по 01.07.2014 4108,89*0,19:365*52=111,22 грн;

Проценти за січень 2014 року 4108,89 грн останній день для сплати 31.01.2014 період нарахування пені 11.05.2014 по 01.08.2014 4108,89*0,19:365*67+4108,89*0,25:365*16=188,33 грн;

Проценти за лютий 2014 року 3711,26 грн останній день для сплати 28.02.2014 період нарахування пені з 11.05.2014 по 01.09.2014 3711,26*0,19:365*67+3711,26*0,25:365*47=248,91 грн;

Проценти за березень 2014 року 4108,89 грн останній день сплати 31.03.2014 період нарахування пені з 11.05.2014 по 01.10.2014 4108,89*0,19:365*67+4108,89*0,25:365*77=360,01 грн;

Проценти за квітень 2014 року 3976,35 грн останній день сплати 30.04.2014 період нарахування пені з 11.05.2014 по 01.11.2014 - 3976,35*0,19:365*67+ 3976,35*0,25:365*108=432,82 грн;

Проценти за травень 2014 року 4108,89 грн останній день для сплати 30.05.2014 період нарахування пені з 31.05.2014 по 11.11.2014 4108,89*0,19:365*47+4108,89*0,25:365*118=432,62 грн;

Проценти за червень 2014 року 3976,35 грн останній день для сплати 30.06.2014 період нарахування пені з 01.07.2014 по 11.11.2014 3976,35*0,19:365*16+3976,35*0,25:365*118=354,39 грн;

Проценти за липень 2014 року 4108,89 грн останній день для сплати 31.07.2014 період нарахування пені з 01.08.2014 по 11.11.2014 4108,89*0,25:365*103=289,87 грн;

Проценти за серпень 2014 року 4108,89 грн останній день для сплати 29.08.2014 період нарахування з 30.08.2014 по 11.11.2014 4108,89*0,25:365*74=208,26 грн;

Проценти за вересень 2014 року 3976,35 грн останній день для сплати 30.09.2014 період нарахування пені з 01.10.2014 по 11.11.2014 3976,35*0,25:365*42= 114,39грн;

Проценти за жовтень 2014 року 4108,89 грн останній день для сплати 31.10.2014 період нарахування пені з 01.11.2014 по 11.11.2014 4108,89*0,25:365*11=30,96 грн.

Отже, загальний розмір пені, нарахованої на заборгованість по процентах відповідно до вимог ст. 232 ГК України, в межах періоду нарахування, який визначений позивачем, із застосуванням позовної давності становить 2 813,28 грн.

Враховуючи викладене, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 у розмірі 562 466,61 грн, що включає в себе заборгованість по кредиту - 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках - 193 067,37 грн, інфляційні - 73 525,65 грн, комісія - 20 396,51 грн, пеня 2 813,28 грн. В частині стягнення заборгованості по відсотках в розмірі 45727,99 грн, пені - 55444,80 грн, інфляційних - 4350, 54 грн слід відмовити.

Між позивачем, як іпотекодержателем, та відповідачем, як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір від 18.10.2006, відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №355 24/2-042 від 18.10.2006 (надалі основне зобов'язання) майнові права на незакінчену будівництвом трьох кімнатну квартиру, що знаходиться на 7 поверсі, загальною площею 106,68 кв.м, житловою площею 53,43 кв.м, та будується за адресою: ділянка №1 у 3-му мікрорайоні ж/м Позняки у Дарницькому районі м. Києва (надалі предмет іпотеки).

Основним зобов'язанням є повернення кредиту у сумі 423 062,00 грн відповідно до графіку, встановленого договором, з кінцевим терміном повернення кредиту 10.10.2013 (п.1.3.1).

Іпотечний договір від 18.10.2006 посвідчено приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №Д-942. Одночасно накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, яку зареєстровано за №Д-943.

Надалі 28.11.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Аркона, як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006, укладеними між іпотекодержателем та іпотекодавцем, наступне нерухоме майно:

квартиру №23, загальною площею площею 105,50 кв.м, житловою площею 52,40 кв.м, що знаходяться в будинку №11/44 по вул. Урлівська в м. Києві та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності.

Змістом та розміром основного зобов'язання є повернення кредиту в сумі 423062грн, з порядком погашення відповідно до графіку, що міститься в договорі кредиту та кінцевим терміном повернення кредиту 10.10.2013, а також дострокового погашення у випадках, що визначені договором, яким обумовлене основне зобов'язання; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 17,5% річних та комісій у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, яким обумовлене основне зобов'язання; сплата можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, яким обумовлене основне зобов'язання тощо (п. 1.4).

До прав іпотекодержателя віднесено право у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, відповідно до чинного законодавства України задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги (п. 2.4) .

Відповідно до п. 4.6 договору іпотеки у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки, що здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме:

шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ Про іпотеки (п. 4.6.1);

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (п. 4.6.2).

Іпотечний договір від 28.11.2008 посвідчено приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №5679. Одночасно накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, яку зареєстровано в реєстрі за №5680.

20.10.2014 на адресу ТОВ Аркона було направлено вимогу №08.206-297/27143 про погашення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 у розмірі 272663,80 грн по тілу кредиту та 213 861,39 грн по відсотках та попередження щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки, надсилання якої підтверджується поштовою квитанцією №372 від 22.10.2014.

Відповідач у листі №54 від 11.11.2014 вказав, що вимога не може бути виконана у зв'язку з не наданням до неї розрахунку заборгованості.

Надалі позивачем надіслано повторно вимогу №08.206-297/27143/2 від 21.11.2014 щодо погашення заборгованості за договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 у розмірі 667989,94 грн, що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках 238 795,36 грн, заборгованість по комісії 20 396,51 грн, пеня 58 258,08 грн, інфляційні втрати 77 876,19 грн. Надсилання вказаної вимоги підтверджується поштовою квитанцією №041 від 21.11.2014.

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частинами 1 та 3 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Закон України Про іпотеки є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна іпотеки.

Статтею 3 ЗУ Про іпотеку визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ Про іпотеку іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 7 ЗУ Про іпотеку визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ Про іпотеку майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до положень ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи неналежне виконання позичальником ТОВ "Аркона" зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка на день розгляду справи не погашена, ПАТ Укрсоцбанк, як іпотекодержатель, набув право задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке передано в іпотеку ТОВ "Аркона".

При цьому, як передбачено ч. 1 ст. 39 ЗУ Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У справі призначалася судова оціночно-будівельна експертиза для визначення ринкової вартості предмета іпотеки, за результатами якої надано висновок №2198 від 19.09.2016. Згідно з даним висновком ринкова вартість предмета оцінки, а саме трикімнатної квартири №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, 2 741 312,00 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 у розмірі 562 466,61 грн, що включає в себе заборгованість по кредиту - 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках - 193 067,37 грн, інфляційні - 73 525,65 грн, комісія - 20 396,51 грн, пеня 2 813,28 грн, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Аркона, згідно з договором іпотеки від 18.10.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.11.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №5679, а саме трикімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул.Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, шляхом продажу на прилюдних торгів за початковою ціною реалізації (ринкова вартість станом на 19.09.2016) 2 741 312,00 грн. В задоволенні позовних вимог в частині погашення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 по відсотках - 45727,99 грн, пені - 55444,80 грн, інфляційних - 4350, 54 грн належить відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркона" про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.11.2008, а саме трикімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, для погашення заборгованості по договору кредиту №355-24/2-042 від 18.10.2006 станом на 12.11.2014 в сумі 667 989,94 грн, з яких заборгованість по кредиту 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках 238 795,36 грн, заборгованість по комісії 20 396,51 грн, пеня 58 258,08 грн, інфляційні втрати 77 876,19 грн, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки для його подальшої реалізації за ціною, погодженою сторонами у іпотечному договорі від 18.10.2006, у розмірі 604 342,20 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 у розмірі 562 466,61 грн (п'ятсот шістдесят дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень шістдесят одна копійка), що включає в себе заборгованість по кредиту - 272 663,80 грн, заборгованість по відсотках - 193 067,37 грн, інфляційні - 73 525,65 грн, комісія - 20 396,51 грн, пеня 2 813,28 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Аркона, згідно з договором іпотеки від 18.10.2006, який посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.11.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №5679, а саме трикімнатну квартиру №23, заг. площею 105,5 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Урлівська, буд. 11/44, м. Київ, шляхом продажу на прилюдних торгів за початковою ціною реалізації (ринкова вартість станом на 19.09.2016) 2 741 312,00 грн (два мільйони сімсот сорок одна тисяча триста дванадцять гривень).

Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині погашення заборгованості за кредитним договором №355-24/2-042 від 18.10.2006 по відсотках - 45727,99 грн, пені - 55444,80 грн, інфляційних - 4350, 54 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аркона на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 11 249,33 грн (одинадцять тисяч двісті сорок дев'ять гривень тридцять три копійки) сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.11.16

Головуючий суддя Малєєва О. В.

Суддя Стефанів Т. В.

Суддя Фанда О. М.