ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" грудня 2016 р. Справа № 903/856/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області

про стягнення 97 045,09грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 18.04.2014р. №14-95

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 25.11.2016р. №2-11/16

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з позовом до підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області про стягнення 97 045,09грн., в тому числі 77 776,04грн. пені за період з 15.02.2015р. по 29.11.2015р. згідно п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу №1199/15-БО-2 від 22.12.2014р., 4 046,62грн. річних за період з 15.02.2015р. по 22.12.2015р. та 15 222,43грн. інфляційних втрат за період з 15.03.2015р. по 30.09.2016р. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог послалось на несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті природного газу на підставі договору купівлі-продажу природного газу №1199/15-БО-2 від 22.12.2014р.

Ухвалою суду від 18.11.2016р. порушено провадження у справі. Зобовязано подати суду: позивача - докази оплати, зазначені в розрахунку (банківські виписки тощо); відповідача - пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, докази оплати, у випадку заперечень щодо розрахунків подати контррозрахунок.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача долучив до матеріалів справи банківські виписки за період з 27.01.2015р. по 14.01.2016р.

У судовому засіданні 05.12.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у письмових поясненнях від 02.12.2016р. №160/16 та судовому засіданні 05.12.2016р. звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру пені, річних та інфляційних втрат на 50%.

В обґрунтування зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами договору ціна газу за 1 000куб. м. 6 384,70грн.; згідно додаткової угоди №1 від 27.02.2015р. 7 416,84грн. за 1 000куб. м. (з 01.02.2015р.); згідно додаткової угоди №2 від 11.03.2015р. 11 333,64грн. за 1 000куб. м. (з 01.03.2015р.); згідно додаткової угоди №3 від 07.04.2015р. 9 600,24грн. за 1 000куб. м. (з 01.04.2015р.).

При таких темпах зміни ціни на газ підприємство не мало можливості так швидко змінювати тарифи на теплову енергію і працювало завідомо збитково. Процедура прийняття тарифів для підприємств ЖКГ затяжна, оскільки розрахунки вартості теплової енергії подаються на затвердження Виконавчого комітету Рожищенської міської ради, засідання якого відбувається один раз у місяць, після чого тариф оприлюднюється у засобах масової інформації і вступає в дію після 15-ти днів з дня оприлюднення.

Протягом періоду з 01.01.2015 по 14.01.2016 року підприємство оплатило за спожитий природний газ в повному обсязі.

Несвоєчасна сплата за договором складалася не з вини підприємства, а у зв'язку з несвоєчасною оплатою установами, оскільки єдиним джерелом оплати за спожитий газ є кошти, які сплачуються бюджетними установами та організаціями за послуги теплопостачання.

Коштів для сплати пені, 3 % річних та інфляційних в сумі 97 045,09 грн. у ЖКГ Рожищенського району немає, у зв'язку з тим, що вони не закладені у тариф, а єдиним джерелом оплати є кошти, які надійшли за послуги.

Підприємство має зобов'язання по сплаті реструкторизованого боргу згідно ухвали по справі № 2а-2616/11/0370 про розстрочення виконання судового рішення на стягнення 304 806,20 грн. Волинського окружного адміністративного суду.

Підприємство ЖКГ Рожищенського району належить до комунальної власності і є єдиним в місті Рожище виробником і надавачем послуг по теплопостачанню населенню, бюджетним установам та суб'єктам підприємницької діяльності.

Стягнення пені та інших штрафних санкцій ще більш ускладнить ситуацію на підприємстві та призведе до арешту рахунків відділом виконавчої служби, що в свою чергу призведе до не виплати заробітної плати, основних податків, не сплати за використаний природний по договорах купівлі-продажу на 2016р. і нарахування нових штрафних санкцій.

До пояснень долучив фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за 2015р., згідно з яким непокритий збиток 1 705,7тис. грн., чистий збиток 156,7тис. грн.

Представник позивача заперечив клопотання про зменшення розміру пені на 50%, зазначивши, що представником відповідача не подано належних доказів в обґрунтування клопотання, зауважив, що відсутність фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності. Вказав, що позивач по результатам діяльності за 2015р. також мав збитки.

Суд клопотання відповідача про зменшення розміру річних та інфляційних втрат на 50% відхилив як таке, що суперечить ст. 625 ЦК України, при цьому виходив із такого:

За змiстом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування iнфляцiйних витрат на суму боргу та трьох процентiв рiчних входять до складу грошового зобовязання i є особливою мiрою вiдповiдальностi боржника (спецiальний вид цивiльно-правової вiдповiдальності) за прострочення грошового зобовязання, оскiльки виступають способом захисту майнового права та iнтересу, який полягає у вiдшкодуваннi матерiальних втрат (збиткiв) кредитора вiд знецiнення грошових коштiв внаслiдок iнфляцiйних процесiв та отримання компенсацiї (плати) вiд боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторовi (постанови Верховного Суду України вiд 6 червня 2012 р. у справi № 6-49цс12, вiд 24 жовтня 2011 р. у справi № 6-38цс11).

Отже, проценти, передбаченi ст. 625 ЦК, не є штрафними санкцiями (постанова Верховного Суду України вiд 17 жовтня 2011 р. у справi № 6-42цс11).

Згідно з ч. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Тобто, чинне законодавство не наділяє суд зменшувати річні та інфляційні втрати.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на необхідність витребування нових доказів, господарський суд, керуючись п. 3 ст. 77 ГПК України, вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Господарський суд, керуючись п. 3 ст.77, ст.86 ГПК України, -

ухвалив:

1. Розгляд справи відкласти на 20.12.2016р. на 12:00 год.

2. Представити суду:

2.1. Позивачу: звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід), баланс (звіт про фінансовий стан) за перше півріччя 2016р.

2.2. Відповідачу: докази в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені.

Сторони про наступне судове засідання повідомлені під розписку у судовому засіданні.

Суд попереджає сторони, що у разі невиконання вимог суду, господарським судом буде вирішене питання про адмінвідповідальність за злісне ухилення від виконання вимог суду та в силу ст. 4-5 ГПК України, ст.ст. 185-3, 221-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено штраф у розмірі до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700грн.).

Суд повідомляє, що згідно зі ст. 221-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова суду, прийнята за результатами розгляду такої справи, є остаточною і оскарженню не підлягає.

У разі неподання витребуваних судом доказів спір буде розглянутий за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суддя С.Т. Філатова