ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

05 грудня 2016 року справа № 912/3425/15

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву департаменту охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації від 22.11.2016 р. № 29-5999/01.01/11 про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3425/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Медгарант"

до відповідача: департаменту охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області

про стягнення 7 824 479,91 грн.

представники:

від стягувача - участі не брали;

від боржника (заявника) - ОСОБА_1, довіреність № 25-1375/01.01/11 від 21.03.2016 р.;

від 3-ї особи - ОСОБА_2, довіреність № 12-10/25 від 11.01.2016 р.,

встановив: рішенням господарського суду Кіровоградської області від 21.10.2015 р. позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Медгарант" (далі - ТОВ "Медгарант") задоволено повністю; стягнуто з департаменту охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) на користь ТОВ "Медгарант" 3500000,00 грн. боргу, 3896281,28 грн. інфляційних втрат, 428198,63 грн. річних, 73080,00 грн. судового збору.

23.11.2015 р. на виконання рішення господарського суду від 21.10.2015 р. видано відповідний наказ.

23.11.2016 р. на адресу господарського суду надійшла заява Департаменту № 29-5999/01.01/11, у відповідності до якої боржник просить відстрочити виконання рішення суду від 21.10.2015 р. у даній справі в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 3 896 281,28 грн., річних у сумі 428 198,63 грн. та судового збору у сумі 73 080,00 грн. до 21.05.2017 року (а.с. 201-203).

Ухвалою від 24.11.2016 р. заяву Департаменту про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3425/15 призначено до розгляду у судовому засіданні 05.12.2016 р., зобов'язано стягувача та боржника подати до суду письмові пояснення по суті поданої боржником заяви.

У судовому засіданні 05.12.2016 р. представник стягувача участі не брав, що в силу вимог процесуального закону не перешкоджає розгляду по суті заяви боржника.

05.12.2016 р. на електронну адресу господарського суду надійшов письмовий відзив ТОВ "Медгарант" на заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду у даній справі, у відповідності до якого стягувач не заперечує проти відстрочення виконання рішення суду, але за умови встановлення строку для виконання рішення не пізніше ніж до 31.01.2017 року.

Разом з цим, господарський суд зауважує, що зазначений відзив стягувача надійшов на електронну адресу суду без електронного цифрового підпису.

При цьому, оригінал зазначеного письмового відзиву стягувача на заяву про відстрочку виконання рішення у справі № 912/3425/15 станом на дату судового розгляду справи на адресу суду не надходив.

Господарським судом враховано, що в силу вимог п. 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 р. № 28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

З огляду на викладене, письмовий відзив стягувача на заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду не може бути взятий до уваги господарським судом при розгляді по суті поданої боржником заяви.

У судовому засіданні 05.12.2016 р. представник боржника подану заяву підтримав у повному обсязі та просив відстрочити виконання рішення господарського суду у даній справі в частині стягнення з боржника інфляційних втрат в сумі 3 896 281,28 грн., річних у сумі 428 198,63 грн. та судового збору у сумі 73 080,00 грн. до 21.05.2017 р.

Присутній у судовому засіданні представник третьої особи у справі проти задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду не заперечив.

Подану до суду заяву про відстрочку виконання рішення суду боржник обґрунтовує наступним.

18.11.2015 р. за домовленістю між сторонами Департаментом було надіслано ТОВ "Медгарант" гарантійний лист щодо гарантування погашення кредиторської заборгованості за договором № 32 від 25.09.2012 р. про закупівлю товарів за державні кошти у грудні місяці 2015 р.

Після виділення коштів з обласного бюджету, 29.12.2015 р. основна заборгованість в сумі 3 500 000,00 грн. перед ТОВ "Медгарант" за вищезазначеним договором була погашена в повному обсязі (а.с. 185).

Кошти на погашення інфляційних втрат в сумі 3 896 281,28 грн., річних у сумі 428 198,63 грн. та судового збору у сумі 73 080,00 грн. виділені не були, у зв'язку з обмеженим фінансовим ресурсом обласного бюджету.

27.10.2016 р. Департаментом отримано повідомлення Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області № 07-03-7/237-7085, у якому повідомляється, що до зазначеної установи надійшла заява ТОВ "Медгарант" від 24.10.2016 р. на виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2015 р. про виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.10.2015 р. у справі № 912/3425/15 про стягнення з Департаменту на користь ТОВ "Медгарант" 3 896 281,28 грн. інфляційних втрат, 428 198,63 грн. річних, 73 080,00 грн. судового збору.

Орган державної казначейської служби зазначає боржнику, що списання боргу можливо здійснити за КТКВ 081002 по рахунку спеціального фонду № 1905 "Інші кошти спеціального фонду" (КЕКВ 3110) та по рахунку № 1905 (КЕКВ 2800) при наявності залишку кошторисних призначень.

Крім того, боржник повідомляється, що платежі за платіжними дорученнями Департаменту здійснюватись не будуть до здійснення списання заборгованості, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України (а.с. 209).

При вирішенні господарським судом заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду Департамент просив врахувати наступні факти та обставини:

- Департамент є бюджетною, неприбутковою установою;

- вина Департаменту у виникненні заборгованості відсутня, оскільки кошти були виділені з Державного бюджету України у 2012 році у вигляді субвенції місцевому бюджету на придбання медичного автотранспорту та обладнання для закладів охорони здоров'я, але казначейством не були проведені розрахунки;

- із початку виникнення заборгованості, Департаментом вживалися заходи для її погашення - звернення до Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Кіровоградської міської ради, районних державних адміністрацій із проханням виділення коштів на погашення боргу (а.с. 212 -216);

- Департамент є головним розпорядником коштів 37 обласних медичних закладів - розпорядників коштів нижчого рівня. Припинення здійснення фінансових операцій через реєстраційні рахунки Департаменту, відкриті у держказначействі не дає подальшої можливості проводити закупівлю необхідного медичного обладнання, виробів медичного призначення, здійснювати фінансування обласних медичних закладів за рахунок бюджетних коштів, в результаті чого останні не зможуть закуповувати ліки, продукти харчування, паливо та інші необхідні товари, роботи та послуги для виконання свого головного завдання - надання медичної допомоги громадянам.

Крім того, у поданій заяві боржник стверджує, що між стягувачем та боржником досягнуто домовленості про підтримання стягувачем заяви Департаменту про відстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши подану боржником заяву, заслухавши пояснення представників заявника та третьої особи у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини та факти.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, та враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, чинне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд дійшов висновку, що наведені боржником обставини не засвідчують неможливості виконання рішення суду в даній справі і не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені в заяві обставини вказують на те, що виконання судового рішення зі справи може лише негативно вплинути на фінансовий стан боржника, що не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом враховано, що всупереч вимогам ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, боржником не наведено доводи та не надано докази на їх підтвердження про фінансову спроможність Департаменту виконати рішення господарського суду після спливу терміну відстрочки, тобто після 21.05.2017 р..

За викладених обставин, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Також господарським судом враховано, що боржником не виконано вимог ухвали суду від 24.11.2016 р. та не надано до суду будь-яких підтверджень власних доводів щодо досягнення між боржником та стягувачем домовленості щодо відстрочення виконання рішення господарського суду.

Викладене виключає наявність обставин, які за правовою позицією Вищого господарського суду є підставою для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, як то наявна загроза банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне відмітити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Господарський суд враховує, що фінансові труднощі ще не є свідченням того, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду, з урахуванням порядку примусового виконання, що встановлений Законом України "Про виконавче провадження".

Суд вважає, що стягувач не має нести тягар негативних наслідків здійснюваної боржником господарської діяльності.

Таким чином, господарським судом встановлено відсутність обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі, у звязку з чим зроблено висновок щодо відсутності правових підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Варто зазначити, що рішення суду у даній справі набрало законної сили 13.11.2015 р., наказ видано 23.11.2015 р., тобто протягом досить тривалого проміжку часу рішення суду є невиконаним, що суперечить принципам правосуддя.

На підставі викладеного, у задоволенні заяви Департаменту про відстрочку виконання рішення суду у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. 33-34, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Департаменту охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації від 22.11.2016 р. № 29-5999/01.01/11 про відстрочку виконання рішення суду у справі № 912/3425/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали направити стягувачу за адресами:

1) 02132, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 26-А;

2) 02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, оф. 172.

Суддя Л.С. Вавренюк