КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа№ 927/844/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 05.12.2016

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 (суддя Кушнір І.В.)

за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави

в особі Чернігівської обласної державної адміністрації

до Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

2. Державне агентство рибного господарства України

3. Державне підприємство "УКРРИБА"

про припинення права користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 провадження у справі №927/844/16 зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.10.2016.

Ухвалою від 18.11.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №927/844/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

01.12.2016 Чернігівською обласною державною адміністрацією надано суду письмові пояснення у справі №927/844/16, в якому позивач просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 - без змін.

Прокурор брав участь в судовому засіданні, надавав пояснення, підтримував доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задовольнити, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 скасувати та передати справу №927/844/16 на розгляд до господарського суду Чернігівської області.

В судовому засіданні представник відповідача надав свої пояснення і заперечив щодо доводів, які викладені в апеляційній скарзі та просив ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області - без задоволення.

Представники позивача та третіх осіб, судове засідання 05.12.2016, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка представників сторін без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представників позивача та третіх осіб.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" про припинення права користування земельною ділянкою.

Господарським судом Чернігівської області, у даній справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, Державне агентство рибного господарства України та Державне підприємство "УКРРИБА".

В процесі розгляду справи, представником відповідача надано до господарського суду Чернігівської області клопотання, в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, про зупинення провадження у справі № 927/844/16 до розгляду по суті справи №927/991/16.

В обґрунтування вказаного клопотання, відповідач зазначає, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.10.2016 порушено провадження у справі №927/991/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство "УКРРИБА", про визнання часток співвласників у сумісному майні (гідротехнічних спорудах). Відтак, Приватне акціонерне товариство "Чернігіврибгосп" вважає, що акціонерне товариство є співвласником гідротехнічних споруд в частині вкладених будівельних матеріалів при здійсненні ним за власні кошти капітальних ремонтів майна, а тому має законне право на користування земельною ділянкою під такими спорудами.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 вказане вище клопотання задоволено. Провадження у справі №927/844/16 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим господарським судом Чернігівської області за результатами розгляду справи №927/991/16.

Ухвала суду мотивована тим, що з огляду на пов'язаність предметів спору у справах № 927/844/16 та № 927/991/16. Крім того, суд зазначив, що Приватне акціонерне товариство «Чернігіврибгосп» та прокурор обґрунтовують свої позовні вимоги згідно з ч.1 ст.120 та п."е" ст.141 Земельного кодексу України і пов'язують перехід прав на спірну земельну ділянку втратою відповідачем права повного господарського відання на ряд об'єктів, що не увійшли до статутного фонду відповідача під час приватизації і знаходяться на цій земельній ділянці, а саме - літньоремонтних ставків №1 (інв. №242), №2 (інв. №243). Відповідачем пред'явлено позов про визнання часток співвласників у сумісному майні, що в свою чергу може вплинути на оцінку застосовності до спірних правовідносин наведених статей Земельного кодексу України.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 79 ГПК України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Крім того, приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Іншим судом, про який йдеться у частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. При цьому, пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають або можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи і унеможливлюють розгляд спору до вирішення справи іншим судом через те, що не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі (п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р.).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є припинення відповідачу ПАТ «Чернігіврибгосп» права користування земельною ділянкою площею 361,6 га на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігісської області згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ЧН № 001357 від 13.05.1997 від 13.05.1997, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 111.

Підставою позовних вимог є положення ст. ст. 120, 141 Земельного кодексу України, оскільки, як зазначає позивач, на вказаній вище земельній ділянці знаходиться майно, що відповідачу не належить і є державною власністю. Таким майном є 32 гідротехнічні споруди Чернігівського риборозплідника, які не увійшли до статутного капіталу ПАТ «Чернігіврибгосп» у процесі перетворення Чернігівського обласного державного сільськогосподарсько-рибоводного підприємства «Чернігіврибгосп» у відкрите акціонерне товариство «Чернігіврибгосп» (у подальшому - ПАТ «Чернігіврибгосп») відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплекс» та наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області від 28.12.1998 № 1028.

Зазначені гідроспоруди являють собою: виросний став № 1-12 (в кількості 12 шт.), скидний канал, обгорожувальну дамбу, водопостачальний канал № 1, водопостачальний канал № 2, протиповіневу споруду, зимувальні садки, в кількості 7 штук, став-охолоджувач, літньоматочний ставок № 1-2, літньоремонтний ставок № 1-2, нерестові, переднерестові, післяінєкційні ставки, карантинний ставок № 1 і 2.

На думку відповідача ПАТ «Чернігіврибгосп», враховуючи проведення ремонтах робіт на частині із названих вище гідротехнічних споруд, а саме на двох літньоремонтних ставках (2 об'єкти із 32), товариство є їх співвласником в частині вкладених будівельних матеріалів, а тому має законне право на користування земельною ділянкою під такими спорудами.

У зв'язку з чим, ПАТ «Чернігіврибгосп» і звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області про визнання часток співвласників у сумісному майні (гідротехнічних спорудах), а саме на літньоремонтні ставки № 1 та № 2, що становить 54,78 % від загальної вартості спільного майна (справа №927/991/16).

Крім того, як зазначено судом першої інстанції, на спірній земельній ділянці, крім зазначених вище гідротехнічних споруд, які є державною власністю, наявне власне майно товариства. Зокрема, згідно з свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 21.01.2009 та від 02.03.2011 ПАТ «Чернігіврибгосп» належать: адміністративні будівлі та виробничі споруди, склади комбікормів, гаражі, інкубаційний рибний цех, басейнові лінії, низьковольтні мережі, високовольтні лінії (в т.ч. розташовані на розподільних дамбах), очисні споруди, поля підземної фільтрації, мережі водогону та каналізації, тепломережі, насосні станції, трансформаторні підстанції, господарчі дороги, причали, огорожі та інше майно.

Тобто, на земельній ділянці площею 361,6 га, яка перебуває у постійному користуванні відповідача знаходиться як власне майно товариства, так і державні гідроспоруди, у тому числі споруди, які є предметом позову у справі №927/991/16.

Водночас дані, які б свідчили про те, яку площу земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні відповідача, займають власні об'єкти, нерухомості і яку площу займають гідротехнічні споруди, що є державним майном, зокрема літньоремонтні ставки № 1 та № 2, щодо яких заявлено позов про визнання прав на них, відсутні.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ст. 79-1 Кодексу).

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України та ст. 56 Закону України «Про землеустрій» поділ, об'єднання, встановлення меж земельної ділянки здійснюється на підставі розробленої у встановленому законом порядку технічної документації із землеустрою.

Земельна ділянка площею 361,6 га на сьогодні перебуває у постійному користуванні ПАТ «Чернігіврибгосп» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЧН №001357 від 13.05.1997, тобто є об'єктом користування у розумінні ст. 79 Земельного кодексу України, з визначеною площею, межами, місцем розташування та правом конкретного суб'єкта щодо такої ділянки.

Враховуючи ці обставини, вимога прокурора про припинення права постійного користування земельною ділянкою ПАТ «Чернігіврибгосп» стосується усієї площі в цілому згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ЧН №001357 від 13.05.1997, тобто 361,6 га.

Питання припинення права на землю виключно під гідротехнічними спорудам прокурором не ставиться, оскільки постійне користування на спірну земельну ділянку посвідчено єдиним правовстановлюючим документом - державним актом, і дані про поділ цієї земельної ділянки на окремі частині під власним майном товариства або під майном держави відсутні.

Крім того, незалежно від результатів розгляду справи № 927/991/16, на спірній земельній ділянці площею 361,6 га продовжуватиме залишатися як майно ПАТ «Чернігіврибгосп», так і державне майно. При цьому, питання набуття права товариства на земельну ділянку під власним майном, незалежно від його кількості, можливо вирішити лише у площині вимог ст. ст. 116, 120 Земельного кодексу України та ст. ст. 20, 22, 50 Закону України «Про землеустрій».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що справи №927/844/16 та №927/991/16 є пов'язаними і установлені у них обставини можуть вплинути на оцінку застосовності до спірних правовідносин положень ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що саме по собі зазначення про пов'язаність справи зі справою, що розглядається іншим судом, не може бути підставою для застосування частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки із змісту наведеного припису вбачається, що визначальним для зупинення провадження є саме неможливість розгляду даної справи, а судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, з якими закон пов'язує можливість зупинення провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду по даній справі зазначає, що в оскаржуваній ухвалі господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 про зупинення провадження місцевим господарським судом не вказано, яким чином першочергове вирішення спору по пов'язаній справі № 927/991/16 про визнання часток співвласників у сумісному майні (гідротехнічних спорудах), а саме на літньоремонтні ставки № 1 та № 2, що становить 54,78 % від загальної вартості спільного майна, вплине на встановлення обставин у даній справі №927/844/16, предметом якої є припинення права користування земельною ділянкою.

Також місцевий господарський суд не зазначив, які обставини, що входять до предмету доказування у пов'язаній справі № 927/991/16, не можуть бути встановлені ним у межах розгляду цієї справи на підставі оцінки доказів, наданих сторонами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 79 ГПК України, для зупинення провадження у даній справі, в зв'язку з чим ухвала господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 про зупинення провадження у справі №927/844/16 прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд господарському суду Чернігівської області відповідно до п.4 ч.1 ст.104, ст.106 ГПК України.

Пунктом 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, роз'яснено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" про зупиненя провадження у справі № 927/844/16.

Таким чином, апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області слід задовольнити, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 - скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 106, 111 - 113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 31.10.2016 у справі №927/844/16 скасувати.

3.Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" про зупинення провадження у справі №927/844/16.

4.Матеріали справи №927/844/16 передати до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім