донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.11.2016 справа №905/2666/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від13.10.2016 р. (підписано 18.10.2016 р.)
у справі№ 905/2666/16 (суддя Філімонова О.Ю.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область
до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення пені у розмірі 376 583,11 грн., 3% річних у розмірі 34 092,19 грн.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область (Позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область (Відповідач) про стягнення пені у розмірі 376 583,11 грн., 3% річних у розмірі 34 092,19 грн.

В процесі розгляду справи, позивачем у суді першої інстанції в порядку ст. 22 ГПК України було подано заяву про зменшення суми позовних вимог та остаточно він просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 33 999,08 грн. та пеню в сумі 376 583,11 грн. Зазначені вимоги розглянуті господарським судом.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.09.2015 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 188 291,55 грн., 3% річних у розмірі 33 999,08 грн. та судовий збір в розмірі 6 160,13 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання про максимальне зменшення розміру пені на 80% та задовольнити клопотання про відстрочення виконання рішення до 30.11.2016 року.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Представник позивача в судовому засіданні вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2015 р. між сторонами був укладений договір поставки №161502/1506161 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого, позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити згідно п. 3.4. даного Договору феросплави, протягом строку з 01 травня 2015 року по 31 серпня 2015 року, на умовах, у кількості та в строки, вказані в специфікаціях до даного договору, які є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 3.4. Договору, відповідач здійснить оплату товару, який поставляється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача протягом 30-ти (тридцяти) банківських днів з дати поставки товару. Позивач повідомляє відповідача про дату поставки товару шляхом передачі за допомогою електронного або факсимільного звязку наступних документів: рахунку позивача, копії залізничної квитанції, сертифікату якості відповідно до п. 3.9 цього Договору.

Відповідно до п.8.6. Договору, він вступає в силу з 01 травня 2015 року та діє до 01 листопада 2015 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання взятих на себе обовязків за Договором.

Додатковими угодами №2/160/975 від 29.04.2016р., №3/1602362 від 06.05.2016р. та №3/1602514 від 31.05.2016р. сторонами було внесено зміни до п. 3.2 Договору, а також в частині найменування відповідача.

Сторонами до Договору (в редакції Додаткових угод №2/160/975 від 29.04.2016р. та №3/1602514 від 31.05.2016р.) було укладено специфікації, якими погоджені найменування, кількість, ціна, загальна сума, умови поставки та строк поставки товару від 29.04.2016 р. № 1 на загальну суму разом з ПДВ 15 514 904,00 грн. та від 31.05.2016р. № 2 на загальну суму разом з ПДВ 71 209 728,00 грн.

У відповідності до вказаних специфікацій, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу продукцію на підставі залізничних накладних:

№ 46243978 07.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 10 823 972,77грн. Кінцевий строк оплати товару 20.06.2016р.

№ 46290284 09.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 15 424 917,55грн. Кінцевий строк оплати товару 20.06.2016р.

№ 46571097 17.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 4 638 180,55грн. Кінцевий строк оплати товару 27.06.2016р.

№ 46729521 21.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 10 756 482,95грн. Кінцевий строк оплати товару 01.07.2016р.

№ 47001862 28.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 10 773 937,20грн. Кінцевий строк оплати товару 08.07.2016р.

№ 47055363 29.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 10 787 900,63грн. Кінцевий строк оплати товару 08.07.2016р.

№ 47129028 31.05.2016р. була здійснена поставка товару на суму 12 308 749,08грн. Кінцевий строк оплати товару 11.07.2016р.

№47268446 03.06.2016р. була здійснена поставка товару на суму 14 152 933,45грн. Кінцевий строк оплати товару 14.07.2016р.

№47387196 07.06.2016р. була здійснена поставка товару на суму 9 399 684,10грн. Кінцевий строк оплати товару 18.07.2016р.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до норм ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 7.6 Договору, у разі порушення відповідачем строків оплати за поставлений товар, передбачених даним договором поставки, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період, за кожний день прострочки оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач звернувся до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача пені в сумі 376 583,11 грн. та 3% річних в сумі 33 999,08 грн. на підставі п. 7.6 Договору та ст. 625 ЦК України за порушення передбаченого Договором строку оплати.

Перевіривши висновок суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 33 999,08 грн. за періоди з 21.06.2016р. по 22.06.2016р., з 23.06.2016р. по 24.06.2016р., з 21.06.2016р. по 24.06.2016р., з 25.06.2016р. по 28.06.2016р., з 29.06.2016р. по 30.06.2016р., з 28.06.2016р. по 08.07.2016р., з 09.07.2016р. по 11.07.2016р., з 02.07.2016р. по 11.07.2016р., з 12.07.2016р. по 19.07.2016р., з 09.07.2016р. по 12.07.2016р., з 13.07.2016р. по 13.07.2016р., з 14.07.2016р. по 28.07.2016р., з 09.07.2016р. по 14.07.2016р., з 12.07.2016р. по 19.07.2016р., з 15.07.2016р. по 19.07.2016р., з 20.07.2016р. по 25.07.2016р., з 26.07.2016р. по 26.07.2016р., з 27.07.2016р. по 28.07.2016р., з 19.07.2016р. по 27.07.2016р., з 28.07.2016р. по 29.07.2016р., з урахуванням неможливості суду виходити за межі заявлених позовних вимог, судова колегія вважає його вірним.

Висновки суду в цій частині сторонами не оспорюються.

Щодо вимог позивача про стягнення пені в сумі 376 583,11 грн. на підставі п. 7.6 Договору, судова колегія вважає законним та обґрунтованим висновок господарського суду про зменшення розміру пені з 376 583,11 грн. до 188 291,55 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Зазначені вимоги закону при вирішенні спірного питання судом дотримано.

Скаржник посилається на важке фінансове становище підприємства, в обґрунтування якого надає відповідні фінансові та бухгалтерські документи, дослідивши наведені відповідачем підстави для зменшення розміру пені на 80% судова колегія вважає, що зокрема, тяжке фінансове становище, не є тією обставиною, яка давала б підставу для зменшення розміру пені на 80%, оскільки вказані обставини утворились внаслідок власної господарської діяльності відповідача, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від нього обставин.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги збитковість підприємства відповідача, а також враховано матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан.

Підстав до задоволення клопотання відповідача про зменшення неустойки на 80% судова колегія не вбачає.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про надання відстрочення виконання рішення, оскільки відповідачем не доведено обставин, за наявності яких у суду були б правові підстави відстрочити виконання рішення в порядку ст. 83 ГПК України.

Крім того, самі по собі соціально-економічна напруга в суспільстві та важке становище в металургійній сфері не є підставами для відстрочення виконання судового рішення, оскільки негативні фінансові наслідки соціально-економічної кризи в державі стосуються всіх господарюючих суб'єктів, насамперед стягувача.

Підстав до задоволення клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до 30.11.2016 року судова колегія не вбачає.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

За таких підстав доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 13.10.2016 року у справі № 905/2666/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.10.2016 року у справі № 905/2666/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3