ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 10/Б-1287

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Малех І.Б.

Плотніцький Б.Д.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016р.

у справі № 10/Б-1287

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Терфіш», м.Тернопіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Київ», м.Тернопіль

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - Дубовський П.В.

від боржника - Осів П.В.

арбітражний керуючий - не з»явився

від АТ «Укрексімбанк» - Грицик А.П.

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Арбітражний керуючий належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016р. у справі № 10/Б-1287 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Київ», м.Тернопіль задоволено заяву від 22.06.2016 року (вх. № 12316 від 22.06.2016 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш", м. Тернопіль, вул. Старий Ринок, 3, виключено з реєстру вимог кредиторів у справі № 10/Б-1287 грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код юридичної особи 00039019 на суму 20 044 757,89 грн., що забезпечені іпотекою майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ", 46023, м. Тернопіль, вул. Київська, 10, припинено провадження у справі №10/Б-1287 щодо вимог кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ", м. Тернопіль, вул. Київська,10, припинено повноваження Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", як сторони (кредитора) у справі №10/Б-1287 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ" у зв'язку з погашенням грошових вимог кредитора.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в порушення статті 43 ГПК України господарський суд не вжив заходів, спрямованих на всебічне, повне і об»єктивне встановлення всіх обставин справи.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали скаржник вважає наступні:

· На думку скаржника, провадження у справі № 10/Б-1287 в частині розгляду заяви ТзОВ «Терфіш» про виключення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 20044757,89 грн. з реєстру вимог кредиторів по справі № 10/Б-1287 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Київ» має бути припиненим відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки ТзОВ «Терфіш» уже зверталось до господарського суду Тернопільської області із відповідною заявою у 2014 році з аналогічними вимогами щодо перегляду вимог ПАТ «Укрсоцбанк», які обгрунтовувалися припиненням зобов»язань ТзОВ «Орвіс», а відповідно і зобов»язань ТзОВ «Магазин Київ», про що свідчить ухвала господарського суду Тернопільської області від 05.09.2014р. у справі № 10/Б-1287, яка набрала законної сили. Незважаючи на даний факт, господарський суд Тернопільської області залишив без задоволення клопотання ПАТ «Укрсоцбанк» про припинення провадження у частині розгляду заяви ТзОВ «Терфіш»;

· Як вважає скаржник, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про правомірність виключення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» з реєстру вимог кредиторів ТзОВ «Магазин Київ» у справі № 10/Б-1287, оскільки ухвала господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011р., якою затверджено реєстр вимог кредиторів та визнано грошові вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» відносно боржника в сумі 20 044 757,89 грн. не оскаржувалась у апеляційному та касаційному порядку, не переглядалась за нововиявленими обставинами та є чинною на даний час. Відтак, господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено вимоги статті 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

· Рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011 було задоволено частково вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», звернуто стягнення на предмети іпотеки і погашено частково заборгованість ТзОВ «Орвіс» за кредитними договорами. Скаржник звертає увагу суду на те, що ні в мотувувальній ні в резолютивній частині рішення не зазначається про припинення зобов»язання ТзОВ «Орвіс» за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 17.07.2008р. У той же час, у справі № 5/48/5022-1019/2012 розглядалися вимоги СП «Луміс» щодо припинення іпотеки, яка була укладена на забезпечення зобов»язань ТзОВ «Орвіс» за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-691 від 26.08.2008р. Тобто, судовими рішеннями у межах справи № 5/48/5022-1019/2012 встановлено обставини щодо погашення заборгованості за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-691 від 26.06.2008р. та про припинення дії іпотечного договору, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та СП «Луміс». Висновку щодо припинення зобов»язання ТзОВ «Орвіс» за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008р. та про припинення дії іпотекчного договору від 17.07.2008р., що зареєстрований в реєстрі за № 5578, вищезгадані рішення не містять. У постанові Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2014р. у справі № 910/18713/13 та постанові Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/15784/13 також не встановлені обставини припинення основного зобов»язання ТзОВ «Орвіс» перед ПАТ «Укрсоцбанк»;

· Як зазначає скаржник, ПАТ «Укрсоцбанк» неодноразово звертав увагу суду на судові рішення, які підтверджують факт наявності зобов»язання ТзОВ «Орвіс» за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008р. після набрання законної сили рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011. Зокрема, 23.07.2013р. постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків прийнято рішення у третейській справі № 583/13, яким частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ТзОВ «Терфіш», ТзОВ «Орвіс» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008р. на примусове виконання якого згідно з ухвалою господарського суду м.Києва від 06.11.2013р. у справі № 910/17630/13 було видано наказ про стягнення з ТзОВ «Терфіш» заборгованості за кредитом в сумі 28 367 114,58 грн. Не погоджуючись із вищевказаним рішенням третейського суду, ТзОВ «Терфіш» 13.12.2013р. звернулось до господарського суду м.Києва із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає до виконання. В обгрунтування своєї позиції заявник вказував на те, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1020/2011 на його думку існуючу заборгованість ТзОВ «Орвіс» перед ПАТ «Укрсоцбанк» погашено в повному обсязі, а відповідно відсутній обов»язок і у поручителя ТзОВ «Орвіс» - ТзОВ «Терфіш». Проте, рішенням господарського суду м.Києва від 16.07.2014р. було припинено провадження у справі № 910/17630/13, а відтак ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитор, отримав право подавати до виконання наказ про стягнення заборгованості з ТзОВ «Терфіш» у розмірі 28 367 114,58 грн., як поручителя ТзОВ «Орвіс» за кредитним договором, який згідно з висновками попередніх інстанцій припинив свою дію згідно з рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011;

· Скаржник звертає увагу суду на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» у встановленому законом порядку не зареєструвало право власності на об»єкти іпотеки на підставі рішення господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. № 3/77/5022-1012/2011 і відповідне нерухоме майно банком на баланс не взято та не оприбутковано, в тому числі через неможливість реєстрації права власності у зв»язку із наявністю обтяжень на нерухомому майні ТзОВ «Орвіс». Право власності на ці об»єкти нерухомості до цього часу зареєстровано за позичальником ТзОВ «Орвіс». ПАТ «Укрсоцбанк» обрав такий спосіб захисту своїх прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності. Відповідно, у такому разі, кредитор вважається таким, що отримав задоволення своїх вимог лише у разі фактичного набуття права власності, що підтверджується державною реєстрацією такого права власності. Тобто, фактично звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» не було здійснено, оскільки не було зареєстровано прао власності, а відповідно не відбулось і задоволення вимог кредитора ПАТ «Укрсоцбанк». Відтак, на думку скаржника, ухвалення господарським судом Тернопільської області рішення від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011 про часткове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом зверненням стягнення на предмет іпотеки не є виконанням основного зобов»язання проведеним належним чином, а набрання законної сили рішення господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011 в жодному разі не має наслідком припинення кредитного договору та договору іпотеки, оскільки таке рішення не було виконано у встановленому законом порядку та не мало наслідком задоволення вимог кредитора за основним зобов»язанням;

· Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що господарський суд Тернопільської області дійшов до помилкових висновків щодо припинення основного зобов»язання ТзОВ «Орвіс» за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008р. після набрання законної сили рішення господарського суду Тернопільської області від 15.12.2011р. у справі № 3/77/5022-1012/2011 та про припинення зобов»язань ТзОВ «Магазин «Київ», чим порушив норми статей 598,599 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України «Про іпотеку».

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходиться справа № 10/Б-1287 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Київ», м.Тернопіль.

22 червня 2016 року до господарського суду Тернопільської області надійшла заява б/н від 22.06.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Терфіш", м. Тернопіль (вх. № 12316) у якій кредитор просив:

1.Припинити провадження щодо вимог кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у справі № 10/Б-1287 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ";

2.Виключити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Уксоцбанк" в сумі 20 044 757,89 грн з Реєстру вимог кредиторів по справі №10/Б-1287 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ";

3.Припинити повноваження Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", як сторони у справі № 10/Б-1287 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ" у зв'язку з погашенням вимог кредитора.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Терфіш", м. Тернопіль вказує, що ТОВ "Магазин "Київ" є майновим та фінансовим поручителем по зобов'язаннях ТОВ "Орвіс" перед ПАТ "Укрсоцбанк", які виникли на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008 року зі змінами та доповненнями; з дати прийняття ухвали про визнання грошових вимог ПАТ "Укрсоцбанк" виникли нові обставини, що свідчать про погашення заборгованості ТОВ "Орвіс" перед банком, а отже і відсутність боргу у ТОВ Магазин "Київ" перед ПАТ "Укрсоцбанк".

ТОВ "Терфіш", м. Тернопіль надало рішення господарського суду Тернопільської області від 15 грудня 2011 року у справі №3/77/5022-1020/2011, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2012 року.

Стверджує, що передача права власності на предмет іпотеки є одним із видів позасудового врегулювання заборгованості, які передбачені статтею 36 Закону України "Про іпотеку", а тому відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" припинилися 30 жовтня 2012 року, посилаючись на приписи статей 17, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", статті 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 статті 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), норми якого є спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22.12.2011 р. "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Згідно п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Провадження у справі № 10/Б- 1287 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ", м. Тернопіль порушено 23 листопада 2010 року за загальними ознаками Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", знаходиться на стадії ліквідації, відтак при вирішенні питання пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство застосуванню підлягають норми Закону про банкрутство у редакції Закону України від 30 червня 1999 року № 784-ХІУ, яка діяла на момент порушення провадження у справі до набрання чинності з 19 січня 2013 року змін, внесених Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-УІ.0

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 20 квітня 2011 року включено в Реєстр вимог кредиторів по справі № 10/Б-1287 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю магазин "Київ", м. Тернопіль, зокрема:

1.3.Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", м. Київ, вул. Ковпака, 29 через Центральний комерційний макрорегіон ПАТ "Укрсоцбанк", м. Хмельницький, вул. Соборна, 34 в сумі 20 044 757,89 грн., з яких:

- 19 947 040,56 грн. - основного боргу: черговість задоволення четверта;

- 97 717,33 грн. - пеня та штрафні санкції - черговість задоволення грошових вимог кредитора: шоста.

Під час розгляду грошових вимог кредитора судом було встановлено, що згідно Генерального договору про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орвіс", м. Тернопіль, вул. С.Будного, 3-А, ід. Код 31490840 (позичальник), згідно умов якого кредитор зобов'язувався надавати Позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту 2 200 000 доларів США, а позичальник зобов'язувався повертати кредит у строки і на умовах, визначених Генеральним договором та додатковими угодами до Генерального договору.

Згідно п. 8 Генерального договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за Генеральним договором та додатковими угодами до нього кредитор уклав з майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю Магазин "Київ" вул. Київська, 10 м. Тернопіль, ід. Код 14046046 (боржником) Іпотечний договір від 17.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 5578.

Згідно Іпотечного договору Боржник (Іпотекодавець) передав в іпотеку Кредитору (Іпотекодержателю) у якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральним договором та додатковими угодами до нього нежитлове приміщення, загальною площею 1 285,1 кв. м., що знаходиться в м. Тернопіль, по вул. Київській, 10.

Заставна вартість предмету іпотеки за Іпотечним договором за згодою сторін становила 6 224 683,21 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ становило 1 285 879,03 дол. США, станом на дату укладення Іпотечного Договору.

Згідно додаткового договору №1 від 23.03.2010 року до Іпотечного договору змінено загальний ліміт заборгованості по кредиту до суми 225700 дол. США та розмір процентів за користування кредитом: 14,5 процентів річних в доларах США та 22 проценти річних в гривнях.

Згідно додаткової угоди №1 від 15.07.2008 року до Генерального договору Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту заборгованості в сумі 2 200 000 доларів США, із встановленням плати за користування кредитом у розмірі 14 процентів річних.

Згідно додаткової угоди від 08.10.2008 року про внесення змін до Додаткової угоди №1 від 15.07.2008 року до Генерального договору з 20.10.2008 року процентна ставка за користування кредитом становить 14,5 процентів річних.

Згідно угоди про внесення змін № 2 від 06.08.2009 року до Генерального договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Кредитором за Генеральним договором та додатковими угодами до Генерального договору Кредитор уклав з Боржником Іпотечний договір від 17.08.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №5578 та Договір поруки № 107880/107-ПЮО22 від 06.08.2009 року.

06 серпня 2009 року між АКБ "Укрсоцбанк" в особі начальника Тернопільського відділення Хмельницької обласної філії, Товариством з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ", м. Тернопіль та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орвіс", м. Тернопіль було укладено Договір поруки № 107880/107-ПЮО22, згідно умов якого Поручитель (ТзОВ "Магазин "Київ") зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов'язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008 року, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. (п. 1.1. Договору).

Отже, ТзОВ "Магазин "Київ" є майновим та фінансовим поручителем по зобов'язаннях ТОВ "Орвіс" перед ПАТ "Укрсоцбанк", які виникли на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року зі змінами та доповненнями.

Правомірність винесення господарським судом ухвали від 20.04.2011 року у справі №10/б-1287 про визнання кредитором ПАТ "Укрсоцбанк", м. Київ, вул. Ковпака, 29 через Центральний комерційний макрорегіон ПАТ "Укрсоцбанк", м. Хмельницький, вул. Соборна, 34 в сумі 20 044 757,89 грн., у даній справі сторонами та іншими кредиторами не оспорювалося і на час розгляду заяви ТзОВ "Терфіш", м. Тернопіль вона є чинною.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 15 грудня 2011 року у справі №3/77/5022-1020/2011, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2012 року:

- звернено стягнення шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на нерухоме майно: торговий комплекс загальною площею 1 649,7 кв. м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Д. Вишневецького, 9; приміщення вбудовано-прибудованого магазину з підвальними приміщеннями, загальною площею 1 028,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль проспект Ст. Бандери, 47;

- погашено заборгованість ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 17 109 000,00 грн.

Отже, рішенням господарського суду Тернопільської області від 15 грудня 2011 року у справі №3/77/5022-1020/2011 звернено стягнення шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на нерухоме майно та погашено заборгованість ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк".

Також зазначеним рішенням від 15 грудня 2011 року у справі № 3/77/5022-1020/2011 встановлено, що у відповідності до представленого розрахунку позовної суми, заборгованість позичальника перед кредитором за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року становить 17 109 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Терфіш", м. Тернопіль звернулось до суду з заявою про виключення з числа кредиторів у справі №10/Б-1287 ПАТ "Укрсоцбанк".

У поданій до суду заяві ТзОВ "Терфіш", м. Тернопіль стверджував, що є правові підстави для виключення ПАТ "Укрсоцбанк", м. Київ з реєстру вимог кредиторів у справі № 10/Б-1287.

Так, рішенням господарського суду Тернопільської області від 15 грудня 2011 року у справі № 3/77/5022-1020/2011, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2012 року звернено стягнення шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на нерухоме майно: торговий комплекс загальною площею 1649,7 кв. м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Д. Вишневецького, 9; приміщення вбудовано-прибудованого магазину з підвальним приміщеннями, загальною площею 1 028,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль, проспект Ст. Бандери, 47 та погашено заборгованість ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 1 7109 000 грн.

Кредитор вважає, що передача права власності на предмет іпотеки є одним із видів позасудового врегулювання заборгованості, які передбачені статтею 36 Закону України "Про іпотеку", а тому відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" припинилися 30 жовтня 2012 року.

А тому, з моменту набрання рішенням законної сили вимоги кредитора (ПАТ "Укрсоцбанк") вважаються виконаними, а будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання в силу прямої вказівки статті 36 Закону України "Про іпотеку" є недійсними.

Також, у господарському суді Тернопільської області розглядалась справа №5/48/5022-1019/2012 за позовом спільного підприємства "Луміс" до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання договору таким, що припинив свою дію та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги СП "Луміс" були обґрунтовані погашенням заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.12. 2011 року у справі №3/77/5022-1020/2011.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.09.2013 року у справі №5/48/5022-1019/2012 позов було задоволено частково. Визнано іпотечний договір від 26.06.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та спільним підприємством "Луміс" таким, що припинив свою дію.

Отже, як встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.09.2013 року у справі №5/48/5022-1019/2012 зобов'язання ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" припинилися 30.10.2012 року.

Господарський суд Тернопільської області, приймаючи рішення від 15.12.2011 року у справі №3/77/5022-1020/2011 керувався нормами ст. 37 Закону України "Про іпотеку", яка регулює порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, з моменту набрання рішенням господарського суду законної сили вимоги кредитора вважаються виконаними, а будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання в силу прямої вказівки ст. 36 Закону України "Про іпотеку" є недійсними.

ПАТ "Укрсоцбанк" скористався своїм правом і вибрав такий спосіб захисту своїх прав як звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання за ним права власності на дане майно і відповідно, з моменту задоволення судом такої вимоги (прийняття рішення) Банк позбавлений права на будь-які наступні вимоги щодо виконання боржником основного зобов'язання по генеральних договорах про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та №770/9-691 від 26.06.2008 року.

До аналогічного висновку прийшов і Київський апеляційний господарський суд у справі №910/15784/13 та №910/18713/13 при розгляді заяви СП "Луміс" та "Орвіс" про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів , виданих господарським судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справах № 582/13, № 663/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2014 року (яка залишена без змін постановою ВГСУ від 22 квітня 2014 року у справі №910/15784/13) та постановою від 01.07.2014 року у справі № 910/18713/13 (яка залишена без змін постановою ВГСУ від 22 вересня 2014 року у справі № 910/18713/13) визнано такими, що не підлягають до виконання накази, видані господарським судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 23.07.2013 року у справі № 582/13 та від 28.08.2013 року у справі №663/13; у тому числі і рішення третейського суду, яке просило скасувати СП "Луміс" у справі № 910/21032/13.

У зазначених вище постановах вказується, що з моменту набрання рішення господарського суду законної сили вимоги кредитора, який звернувся з позовом про задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета іпотеки, шляхом набуття на нього права власності вважаються виконаними, а будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником свого основного зобов'язання, в силу прямої дії ст. 36 Закону України "Про іпотеку" є недійсними.

Отже, зобов'язання ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" припинилися 30 жовтня 2012 року, що встановлено рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.09.2013 року у справі №5/48/5022-1019/2012.

Враховуючи, що зобов'язання ТОВ "Орвіс" за генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008 року та генеральним договором про надання кредитних послуг № 770/9-691 від 26.06.2008 року перед ПАТ "Укрсоцбанк" припинилися 30 жовтня 2012 року то і порука ТОВ "Магазин "Київ" припинилася 30 жовтня 2012 року в силу статей 559, 598 ЦК України.

Згідно ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Магазин "Київ" у справі про банкрутство №10/Б-1287 виникли на підставі договору поруки №107880/107-ПЮ022 укладеного між банком, позичальником та боржником (банкрутом) 06 серпня 2009 року, в забезпечення зобов'язань ТОВ "Орвіс" перед ПАТ "Укрсоцбанк" згідно Генерального договору про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Таким чином, оскільки, припинилося зобов'язання ТОВ "Орвіс" за Генеральним договором про надання кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року, зобов'язання ТОВ "Магазин "Київ" як поручителя за зобов'язаннями останнього, за договором поруки також є припиненим в силу вимог статей 559, 598 ЦК України, а ПАТ "Укрсоцбанк" як кредитор боржника, втратив своє право вимоги до нього.

При розгляді заяви ТОВ "Терфіш" судом враховані позиції Вищого господарського суду України у своїй постанові від 10 серпня 2011 року у справі №50/163-б.

Стаття 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) визначає кредитора у справі про банкрутство як фізичну або юридичну особу чи державний орган, вимоги яких щодо грошових зобов'язань до боржника підтверджені у встановленому порядку документами, включені до реєстру вимог кредиторів та визнані судом.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV (із змінами і доповненнями) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Відповідно до ч. 2 п. 6 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Відповідно до пп. "а" п. п. 1 п. 1 ст. 31 названого закону вимоги кредиторів, забезпечені заставою, задовольняються в першу чергу.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Таку ж спрямованість мають положення частини 1 статті 17 Закону України „Про іпотеку", згідно якої іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Зважаючи на викладені положення чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до вірного висновку про виключення з реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин "Київ", м. Тернопіль забезпечених іпотекою майна банкрута грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

Оскільки, кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Магазин "Київ", м. Тернопіль є особа, яка має непогашені грошові вимоги до боржника (ТзОВ "Терфіш"), кредитори, вимоги яких погашені (ПАТ "Укрсоцбанк"), не можуть брати участь у справі про банкрутство, а їх вимоги підлягають виключенню з реєстру вимог кредиторів боржника.

Відповідно до п. 58 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство" передбачено, що кредитори, вимоги яких погашені відповідно до Закону, у подальшому не беруть участь в справі про банкрутство.

Оскільки, вимоги кредитора у справі ПАТ "Укрсоцбанк" погашені, тому він не може брати участь у справі № 10/Б-1287 про банкрутство ТзОВ "Магазин "Київ", м. Тернопіль.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитор у справі ТзОВ "Терфіш", м. Тернопіль зверталося до ліквідатора ТОВ "Магазин "Київ" Опанасенка В.Ю. з вимогою подати до господарського суду клопотання про виключення грошових вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 20 044 757,89 грн з Реєстру вимог кредиторів по справі № 10/Б-1287 (копія заяви від 07.09.2015 року знаходиться в матеріалах справи), а також з вимогою подати до господарського суду клопотання про виключення грошових вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 20 044 757,89 грн з Реєстру вимог кредиторів, припинення провадження щодо вимог кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" та припинення повноважень ПАТ "Укрсоцбанк" як сторони у справі №10/Б-1287 у зв'язку з погашенням вимог кредитора, однак вимоги ТзОВ "Терфіш" залишені арбітражним керуючим Опанасенко В.Ю. без реагування.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 20.09.2016р. у справі № 10/Б-1287 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Тернопільської області.

6. Повний текст постанови складено « 30» листопада 2016р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Малех І.Б.

суддя Плотніцький Б.Д.