ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р.Справа № 916/972/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів Т.А. Величко, В.Б. Туренко

(на підставі розпорядження від 07.11.2016р. №841 та протоколу від 07.11.2016р. про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи),

при секретарі судового засідання - А.В. Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: Д.Ю. Биковський,

від ФОП ОСОБА_2: ОСОБА_3,

від ТБ "Київська універсальна біржа": не з'явився,

від третіх осіб: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Одеської області від 06.06.2016р.

у справі № 916/972/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до:

1.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

2.Товарної біржі "Київська універсальна біржа"

за участю третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Арбітражного керуючого Хайло Миколи Володимировича та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В.

про визнання недійсним аукціону від 14.08.2012р., визнання недійним договору купівлі-продажу від 16.08.2012р.,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним аукціону від 14.08.2012р. з продажу майна боржника - нежилого приміщення НОМЕР_2, загальною площею 221,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також договору купівлі-продажу від 16.08.2012р. вищезазначеного майна, укладеного між ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Хайло М.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО", посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за реєстровим №2148.

Позовні вимоги з посиланням на ст. 51, ч. 1 ст. 203, ст. ст. 215, 216 ЦК України, ст. ст. 5, 16, 23, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, обґрунтовувалися тим, що проведення аукціону та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 16.08.2012р. було здійснено за відсутністю волевиявлення комітету кредиторів боржника та з перевищенням ліквідатором своїх повноважень.

ФОП ОСОБА_2 заперечував проти позову, посилаючись на те, що 16.08.2012р. спірне майно було реалізоване призначеним судом ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів в процесі проведення ліквідаційної процедури відповідно до постанови господарського суду Одеської області від 14.02.2012р. у справі №21/17-5170-2011 про визнання банкрутом. На час укладення договору купівлі-продажу від 16.08.2012р. згідно із ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012р. спірне майно було включено до ліквідаційної маси та щодо нього скасовані усі обтяження. При цьому, на момент вчинення оспорюваного договору, постанова господарського суду Одеської області від 14.02.2012р. у справі № 21/17-5170-2011 була чинною, та скасована постановою Вищого господарського суду України лише 25.12.2012р. Скасування постанови господарського суду про визнання фізичної особи - підприємця банкрутом не тягне за собою автоматичного поновлення застави чи іпотеки, тому згода заставо- або іпотекодержателя на відчуження майна банкрута не потрібна. Оскільки застосуванню в цих правовідносинах підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за таких підстав застава у спірних правовідносинах припинилася, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин Закону України "Про заставу" та Закону України "Про іпотеку", зокрема, стосовно надання згоди заставо- або іпотекодержателя на відчуження майна. Також з посиланням на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 26.06.2013 у справі № 6-58цс13, відповідач вказував на те, що положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство. Крім того, на час реалізації майна арбітражний керуючий Хайло М.В. мав необхідний обсяг повноважень, оскільки був призначений ліквідатором ФОП ОСОБА_2 постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012р.

05.06.2013р. ухвалою господарського суду Одеської області залучено до участі у справі в якості іншого відповідача - Товарну біржу „Київська універсальна біржа".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.07.2013 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В.

22.07.2013р. ухвалою господарського суду Одеської області провадження у даній справі було зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи №520/1896/13-ц, що розглядалася Київським районним судом м. Одеси (т.1 а.с.197-198).

Ухвалою від 26.03.14р. у справі №520/1896/13-ц Київський районний суд залишив позов без розгляду, після чого ухвалою господарського суду Одеської області від 14.01.2015р. провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.05.2016р. припинено провадження у справі щодо відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВЕНТО" у зв'язку з його припиненням 13.01.2015р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.06.2016р. позов задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним аукціон з продажу майна боржника, а саме, нежилого приміщення, загальною площею 221,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Боровського, 41, приміщення № 39А від 14.08.2012р. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна боржника, а саме, нежилого приміщення, загальною площею 221,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Боровського, 41, приміщення №39 А від 16.08.2012р., укладеного між ФОП ОСОБА_2, в особі ліквідатора Хайло М.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО" від 16.08.2012, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за реєстровим номером 2148.

Рішення суду мотивоване тим, що в порушення норм ч.6,7 ст. 16, ч.1, 2 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. № 2343-XII, на час дії процедур банкрутства фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 збори кредиторів не збирались, комітет кредиторів не обирався, відповідне рішення до господарського суду не направлялось, порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна з комітетом кредиторів не погоджувались. Отже, проведення аукціону з продажу майна боржника, який було проведено 14.08.2012р., є незаконним, а договір купівлі-продажу від 16.08.2012р. укладений з перевищенням ліквідатором своїх повноважень, його зміст не відповідає вказаним нормам Закону. Також суд послався на те, що відповідно до частини сьомої статті 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, постанова господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом та виконавчий лист про звернення стягнення на майно громадянина-підприємця направляються судовому виконавцю для здійснення реалізації майна банкрута. Тобто, вказана норма передбачала звернення стягнення на майно громадянина-підприємця в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV, що у даному випадку здійснено не було.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі скаржник послався на те, що застосування судом ч.2 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є помилковим, так як нежитлове приміщення №39 у м. Києві по вул. Воровського, 41 було іпотечним майном ПАТ "Дельта банк", а згідно з ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що майно банкрута, яке є предметом іпотеки, включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для першочергового задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, правова норма не містить вимог щодо погодження ліквідатором продажу такого майна з комітетом кредиторів. Продаж нерухомого майна банкрута здійснювався ліквідатором через Товарну біржу "Київська товарна біржа" та у відповідності до положень ЗУ "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" в редакції від 13.01.2012р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (ч.3 ст. 30 Закону про банкрутство). Цей Закон також не містить вимоги щодо погодження ліквідатором порядку продажу нерухомого майна з комітетом кредиторів.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ Дельта банк" просило рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Заслухавши представників позивача та ФОП ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

05.12.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено Кредитний договір №225/ПН-12/06 (т. 1 а.с. 13-15).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 7.3 договору банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у сумі 900 000,00 доларів США. Строк кредитування 240 місяців. Дата повернення кредиту-04.09.2026р. Мета кредитування - придбання приміщення нежитлового призначення. Процентна ставка за користування кредитом 12,5 відсотків річних. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань.

06.12.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі за №720 (т.1 а.с.16-17).

Згідно з умовами Іпотечного договору іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором від 05.12.2006р. №225/ПН-12/06 (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між Іпотекодержателем та ОСОБА_2 (Позичальник), за умовами якого останній зобов'язаний Іпотекодержателю до 04.12.2026р. повернути кредит у розмірі 900 000,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 12,5% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором.

Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування: штрафних санкцій, передбачених договором; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання та збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього Договору. У відповідності до статті 18 Закону України "Про іпотеку" та у зв'язку з тим, що іпотекою забезпечується повернення кредиту, наданого Іпотекодержателем для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, цей договір іпотеки укладається одночасно з укладанням договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Пунктом 1.2. Іпотечного договору сторони визначили, що предметом іпотеки є нежитлове приміщення №39 (в літері А), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Воровського, буд. 41, загальною площею 221,90 м. кв.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. 06.12.2006р. за р.№715, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів №1769228, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. надано відповідний витяг №3268206, та буде зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у встановлений законом термін.

Умовами п.1.3. договору сторони оцінили предмет іпотеки в 4696500,00грн.

Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов'язань за кредитним договором (шляхом укладання додаткових угод до нього), іпотека, передбачена цим Договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов'язань (п.6.2.).

30.06.2010р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за №2258 (т. 1 а.с. 110-114).

Відповідно до витягу з Додатку №2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010р. Укрпромбанк передав (відступив) Дельта Банку право вимоги за Кредитним договором від 05.12.2006р., укладеним з ОСОБА_2, з фактичним розміром невиконаного грошового зобов'язання у валюті кредиту станом на 01.06.2010р. в сумі 1 096 727,89 доларів США, що станом на 01.06.2010р. еквівалентно 7 771 639,96 грн., забезпеченого іпотекою наданою іпотекодержателем - ОСОБА_2 у вигляді майна - нежитлового приміщення загальною площею 221,9 кв.м., вартістю 4 696 500,00 грн. (т. 1 а.с. 114).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2011р. за заявою гр. ОСОБА_10 порушено провадження у справі №21/17-5170-2011 про визнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів .

14.02.2012р. постановою господарського суду Одеської області у справі № 21/17-5170-2011 визнано банкрутом боржника - фізичну особу- підприємця ОСОБА_2 та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру передбачену статтями 22-26, 29-34, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Одночасно призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_2 Хайло Миколу Володимировича, ліцензія серії АГ № 580400 від 16.08.2011. Зобов'язано ліквідатора провести дії відповідно до статей 22-26, 29-34, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та після завершення усіх розрахунків із виявленими кредиторами, надати до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс на затвердження (т. 2 а.с. 27-30).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012р. у справі №21/17-5170-2011 затверджено поданий ліквідатором банкрута реєстр визнаних судом грошових вимог конкурсних кредиторів до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 на загальну суму 218 500 749,10 грн., до якого включені наступні кредитори: Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси" на суму 91 543,13 грн. та судовий збір на суму 1 073,00 грн.; ПАТ „ОТП Банк" на суму 6 836 003,85 грн. та судовий збір на суму 1 073,00 грн.; ПАТ „УкрСиббанк" на суму 15 135 968,57 грн. та судовий збір на суму 1073,00 грн.; ПАТ „Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу „Енергозбут Київенерго" ПАТ „Київенерго" на суму 2 168,35 грн. та судовий збір на суму 1073,00 грн.; ДПІ у Малиновському районі м. Одеси на суму 754279,60 грн.; гр. ОСОБА_12 на суму 411 040,00 грн.; ПАТ „Райффазен Банк Аваль" на суму 104 196 123,30 грн.; ПАТ „УкрСоцбанк" на суму 76913536,08 грн.; ПАТ Банк „Меркурий" на суму 3 788 866,56 грн.; ПАТ „Український промисловий банк" на суму 10 366 927,66 грн. (т.2 а.с. 46-56).

21.06.2012р. ухвалою господарського суду Одеської області у справі №21/17-5170-2011 задоволено клопотання ліквідатора про скасування обтяжень майна банкрута, скасовано обтяження нерухомого майна банкрута - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та вилучено записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зокрема, запис 21: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, зареєстровано 06.12.2006р. за № 4172413, підстава обтяження - договір іпотеки №720 від 06.12.2006р., об'єкт обтяження-нежиле приміщення, 221,90кв.м., АДРЕСА_1, приміщення 39 А. (т. 2 а.с. 35-45).

14.08.2012р. за погодженням ліквідатора боржника Хайло М.В. ТБ "Київська універсальна біржа" проведено аукціон з продажу майна, що належить ФОП ОСОБА_2, в т.ч. нежитлового приміщення загальною площею 221,90 кв.м., розташованого в житловому чотирьохповерховому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, приміщення НОМЕР_2 (лот 33).

Згідно з протоколом №33 аукціону з продажу майна, що належить ФОП ОСОБА_2, за результатами проведеного аукціону, переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО", в особі ОСОБА_13, що діє на підставі довіреності б/н від 16.09.2011р. Ціна продажу майна становила 1 671 178,00 грн. (т. 1 а.с. 131).

16.08.2012р. на підставі проведеного аукціону між ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Хайла М.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО" в особі представника ОСОБА_13 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 221,90 кв.м., розташованого в житловому чотирьохповерховому приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Воровського, будинок 41, приміщення НОМЕР_2.

Пунктами 3.2, 3.3 договору купівлі-продажу визначено, що згідно з протоколом №33 аукціону з продажу майна, що належить банкруту, затвердженого ліквідатором Хайло М.В. від 16.08.2012, продаж вказаного у договорі нерухомого майна вчинено за 1 671 178,00 грн. без ПДВ, переможцем конкурсу визначено Покупця за цим договором, який сплатив Продавцю до підписання цього договору гарантійний внесок у розмірі 167 117,80 грн. без ПДВ, а решту 1 504 060,20 грн. Покупець зобов'язаний внести протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Розрахунки за придбане нерухоме майно здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на депозитний рахунок НОМЕР_3 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 у банку "Національний кредит", МФО 320702 ОКПО НОМЕР_1.

На думку позивача, проведення аукціону з продажу майна банкрута здійснено з порушенням норм чинного законодавства, так як ліквідатор без згоди комітету кредиторів не уповноважений був реалізовувати майно банкрута у ліквідаційній процедурі, у зв'язку з чим договір купівлі-продажу майна банкрута є недійсним.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, тобто, дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Виходячи з визначень, які містяться у статті першій Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, ліквідація - це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно із ст. 23 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом.

Виконання функцій з управління та розпорядження майном, здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута згідно із законодавством, реалізація майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому законом, положеннями ст. 25 Закону про банкрутство віднесено до повноважень ліквідатора, зокрема, передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Особливості здійснення провадження у справах про банкрутство фізичних осіб - підприємців визначені в розділі VI вищевказаного Закону. Тобто норми, що містяться в даному розділі є спеціальними, по відношенню до норм, що містяться в інших розділах закону про банкрутство, а тому є пріоритетними у разі виникнення будь-яких колізій. Ст. 30 Закону про банкрутство, що визначає порядок продажу майна банкрута, і ст. 16 Закону про банкрутство, що визначає порядок проведення зборів кредиторів і утворення комітету кредиторів, не входять до розділу VI Закону про банкрутство, а тому не є обов'язковими нормами для здійснення провадження у справах про банкрутство фізичних осіб - підприємців. У зв'язку з чим ліквідатор може застосовувати вимоги ст.ст. 16, 30 Закону про банкрутство в частині, що не суперечить ст. 47-49 Закону про банкрутство.

Статтями 47-49 Закону про банкрутство не передбачено обов'язкової умови проведення зборів кредиторів та утворення комітету кредиторів під час здійснення процедури банкрутства фізичної особи - підприємця.

Таким чином, у випадку здійснення провадження у справах про банкрутство фізичних осіб - підприємців, продаж майна здійснюється ліквідатором на відкритих торгах. А у випадку коли надійшло дві або більше пропозиції щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Як свідчать матеріали справи, постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012р. ОСОБА_2, як ФОП був визнаний банкрутом. В ході розгляду справи про банкрутство ОСОБА_2 спірне майно було визнане судом таким, що використовувалось боржником у підприємницькій діяльності, а тому відповідно до ст. 23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвалами господарського суду Одеської області від 21.06.2012р. майно було включено до ліквідаційної маси та скасовані всі обтяження.

18.08.2012р. спірне майно було реалізоване призначеним судом ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів у процесі ліквідаційної процедури. На час укладення договору купівлі-продажу спірного майна, на виконання ухвали господарського суду від 21.06.2012р. спірне майно було вільним від будь-яких обтяжень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ліквідатором боржника Хайло М.В. не було порушено вимог чинного законодавства України під час реалізації майна ФОП ОСОБА_2, у зв'язку чим рішення місцевого господарського суду про визнання недійсним аукціону від 14.08.2012р. з продажу майна боржника - нежилого приміщення НОМЕР_2, загальною площею 221,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, підлягає скасуванню як таке, що прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Висновок суду першої інстанції про порушення п.7 ст. 48 Закону про банкрутство, яким передбачено, що постанова господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом та виконавчий лист про звернення стягнення на майно громадянина-підприємця направляються судовому виконавцю для здійснення реалізації майна банкрута, що в даному випадку здійснено не було, а тому аукціон з продажу майна є недійсним, апеляційна інстанція відхиляє з огляду на наступне.

Частиною 2 п.7 ст.48 вищевказаного закону встановлено, що у разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина - підприємця здійснюється ліквідатором.

Посилання позивача на те, що постанова господарського суду Одеської області від 14.02.2012р. про визнання ФОП ОСОБА_2 банкрутом скасована постановою Вищого господарського суду від 25.12.2012р., а тому аукціон і договір купівлі-продажу слід визнати недійсними, не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що на момент вчинення оспорюваного договору, постанова господарського суду Одеської області від 14.02.2012р. у справі №21/17-5170-2011 була чинною, та скасована постановою Вищого господарського суду України лише 25.12.2012р. Скасування постанови господарського суду про визнання фізичної особи - підприємця банкрутом не тягне за собою автоматичного поновлення застави чи іпотеки, тому згода заставо- або іпотекодержателя на відчуження майна банкрута не потрібна. Оскільки застосуванню в цих правовідносинах підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за таких підстав застава у спірних правовідносинах припинилася, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин Закону України "Про заставу" та Закону України "Про іпотеку", зокрема, стосовно надання згоди заставо- або іпотекодержателя на відчуження майна. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 26.04.2013р. у справі №6-58 цс13.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Хайло М.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКВЕНТО" в особі представника ОСОБА_13, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст.203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, він укладається за вільним волевиявленням учасників у формі, встановленій законом, особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи зміст та порядок укладання спірного договору, колегія не вбачає обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, оскільки договір укладено за згодою сторін в належній формі уповноваженими особами і його зміст відповідає вимогам закону, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

З огляду на те, що судом першої інстанцій при розгляді даного спору до встановлених правовідносин було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.99, 103-105 Господарського процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 06.06.2016р. у справі № 916/972/13 скасувати, в позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ФОП- ОСОБА_2 судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 3153,92 грн.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 01.12.2016

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Т.А. Величко

Суддя В.Б. Туренко