ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.2016 Справа № 904/8878/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промислового підприємства "ЗІП", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСОН", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 38 620,34 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність№ 39 від 25.12.15р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Промислове підприємство "ЗІП" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСОН" (далі-відповідач) про стягнення 21 607,19 грн. заборгованості, 5391,26 грн. пені, 5139,73 грн. 24 % річних, 6482,16 грн. штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору № 108-23 від 10.04.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 р. по справі № 904/8878/16 порушено провадження, розгляд справи призначено у судове засідання на 08.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 р. призначено розгляд справи на 24.11.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 р. та від 10.11.2016 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (51931, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Москворецька, буд. 19, ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.11.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗІП" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІСОН" (покупець) укладений Договір поставки № 108-23 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. постачальник зобовязується поставити, а покупець зобовязується прийняти і оплатити на умовах цього договору продукцію в тому числі, але не виключно виробництва ТОВ ПП "ЗІП" (далі товар), кількість, асортимент і ціна якої зазначені в Специфікаціях (накладних), які є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору товар, що поставляється, оплачується за ціною, встановленою постачальником і зазначеною в Специфікаціях (накладних).

Згідно до п. 4.2. Договору покупець оплачує вартість товару: - або шляхом 100 % попередньої оплати вартості партії товару; - або з відстрочкою платежу до 14 календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач прийняв товар на загальну суму 34 523,48 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 39-46).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився основний борг перед позивачем зі сплати товару на суму 21 607,19 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 21 607,19 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 5.2. Договору у випадку прострочки оплати товару з вини покупця, покупець зобовязаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індекса інфляції за весь час прострочення, 24 процентів річних від простроченої суми, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банка України, яка діє в період прострочки, від суми неоплаченого товару за кожен день прострочки. У випадку прострочки оплати товару на строк більше 60 календарних днів покупець зобовязаний також сплатити постачальнику штраф в розмірі 30 відсотків від вартості товару. У випадку не підписання акту зазначеного у п. 4.6. цього Договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 відсотків від суми неоплаченої заборгованості зазначеної у акті звіряння взаєморозрахунків.

На підставі п. 5.2. Договору позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 5391,26 грн., 24 % річних в розмірі 5139,73 грн. та штрафу у розмірі 6482,16 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 24 % річних та штрафу, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 21 607,19 грн. заборгованості, 5391,26 грн. пені, 5139,73 грн. 24 % річних, 6482,16 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСОН" (51931, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Москворецька, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промислового підприємства "ЗІП" (51901, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 107-А; ) 21 607,19 грн. (двадцять одна тисяча шістсот сім грн. 19 коп.) - заборгованості, 5391,26 грн. (пять тисяч триста девяносто одна грн. 26 коп.) пені, 5139,73 грн. (пять тисяч сто тридцять девять грн. 73 коп.) 24 % річних, 6482,16 грн. (шість тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 16 коп.) штрафу, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 28" листопада 2016 р.