ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 914/1135/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання : Борщ І.О.

за участю представників:

від прокуратури ОСОБА_2

від позивача ОСОБА_3 (пред-к за довіреністю)

від відповідача (скаржник) ОСОБА_4 (пред-к за довіреністю)

від третьої особи -1 не зявився.

від третьої особи 2 (скаржник) - не зявився.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 селищної ради Городоцького району Львівської області від 08.09.2016 року та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м.Київ

на рішення господарського суду Львівської області від 25.08.2016 року (суддя Коссак С.М.)

у справі № 914/1135/16

за позовом: Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_6 державного майна України, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_5 селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область

за участі третьої особи -1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дочірнього підприємства Санаторій Любінь Великий Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область

за участі третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м. Київ

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 25.08.2016 року у справі № 914/1135/16 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради Львівської області №35 від 28.05.1999 року Про оформлення права власності на будівлі об'єкт нерухомого майна (будівлі, споруди), що знаходиться в селищі Великий Любінь по вул. Львівська,16).

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки спірне майно розташоване на території України й перебувало у віданні профспілок України, а на момент створення товариства - у державній власності, то таке майно не могло бути відчужено без згоди його власника - держави в особі ОСОБА_6 державного майна України. Матеріали справи не містять згоди власника ОСОБА_6 Державного майна України на відчуження спірного майна.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 селищна рада Городоцького району Львівської області просить зазначене рішення скасувати, застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог та прийняти нове рішення у справу про відмову в позові, мотивуючи це тим, що прокуратурою та позивачем не доведено, що станом на 29.11.1990 року майно санаторію було набуте у власність Федерацією незалежних профспілок України незаконно; та що санаторій перебував у державній власності. Зазначає, що оскільки профспілки та їх обєднання відносяться до громадських організацій, а не до органів державної влади та управління; та відсутні докази переходу будь якого підприємства, установи чи організації, котре б володіло правомочностями щодо майна санатарію, у відання органу державного управління, то покликання суду першої інстанції як на постанову Верховної ради УРСР від 29.11.1990 року, так і на Закон України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» є необґрунтованим. Зазначає, що чинним в УРСР законодавством встановлено поділ соціалістичної власності на державну, колгоспно-кооперативну та профспілкову, і профспілки були вправі розпоряджатися своїм майном самостійно. Крім того, вважає, що строк позовної давності за заявленими позовними вимогами сплив 22 червня 2010 року.

У додаткових письмових поясненнях по суті апеляційної скарги скаржник ОСОБА_5 селищна рада Городоцького району Львівської області зазначає, що в рамках іншої господарської справи № 5015/3683/11 заявлено, поміж інших, позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35. Відтак, станом на момент порушення провадження у даній справі у провадженні того ж господарського суду Львівської області вже знаходилася справа про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35, що підставою для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 81 ГПК України. Просить апеляційний суд врахувати зазначене при розгляді апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м.Київ, просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 25.08.2016, та прийняти нове, яким у позові відмовити, мотивуючи це тим, що майно ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та його дочірніх підприємств у віданні Всесоюзної центральної ради професійних спілок чи будь якої іншої громадської організації колишнього Союзу СРСР ніколи не перебувало та з моменту його передачі профспілкам України у встановленому порядку державою не вилучалось. Зазначає, що ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» є повноцінним та законним власником спірного майна, що також підтверджується відповідною судовою практикою.

В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, не забезпечили явку повноважного представника, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Апеляційний господарський суд, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, докази належного повідомлення учасників процесу, те, що участь представників в судовому засіданні не є обовязковою, вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, за наявними у справі доказами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційних скаргах, додаткових письмових поясненнях по суті апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задоволити частково, рішення господарського суду першої інстанції скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду з наступних підстав.

Судами встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року за №35 Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна (будівлі, споруди), що знаходяться в селищі Великий Любінь по вул. Львівська, 16 на підставі клопотання адміністрації санаторію Любінь Великий вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна: спальні корпуси 2,3,4,6, лікувально-діагностичний корпус №1, адмінкорпус, приміщення бібліотеки і ЛФК, водолікарні, клубу/їдальні, овочесховища, котельні, пральні, очисних споруд, що знаходиться в селищі Великий Любінь по вул.Львівська, 16, в цілому на ЗАТ ЛОЗП України Укрпрофоздоровниця і закріпити їх за санаторієм Великий Любінь Прикарпатського відділення ЗАТ Укрпрофоздоровниця.

Визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35 є предметом позову у даній справі № 914/1135/16.

Підставою позову позивачем зазначено ті обставини, що майно, яке передано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до статутного фонду ДП ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» «Санаторій «Любінь Великий» є державною власністю.

Пунктом 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 роз'яснено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Також встановлено, що господарським судом Львівської області 06.07.11 в іншій справі № 5015/3683/11 було порушено провадження за позовом прокурора Городоцького району Львівської області в особі ОСОБА_6 державного майна України до дочірнього підприємства "Санаторій "Любінь Великий" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", товариства з обмеженою відповідальністю "Наукові технології здоров'я", товариства з обмеженою відповідальністю "Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій "Великий Любінь №1", за участю третіх осіб: Самбірське бюро технічної інвентаризації, комунальне підприємство "Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації ", про визнання недійсним та скасування реєстрації права власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна.

Як вбачається, 19.09.2011 прокурором у справі № 5015/3683/11 подано заяву «про уточнення» позовних вимог, у якій:

- заявлено «додаткові» вимоги про визнання недійсними та скасування Рішень Виконкому ОСОБА_5 селищної ради (№35 від 28.05.99 та №80 від 14.09.99);

- деталізовано вимогу про повернення Відповідачами-1 та -3 (державі Україна) спірних обєктів;

- заявлено вимогу про залучення до участі у справі ОСОБА_5 селищної ради, як відповідача.

Підставою «додаткової» позовної вимоги позивачем зазначено те, що майно, в тому числі Санаторій Любіть Великий», є державною власністю і не могло бути передано у приватну власність, а тому така передача за спірними Рішеннями є незаконною.

Згідно п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18, зокрема, статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Як встановлено, судом першої інстанції при первісному розгляді таку вищезазначену заяву (додаткові вимоги) було залишено без розгляду. Проте, як встановлено, Постановою Вищого господарського суду від 24.03.2014 року рішення господарського суду Львівської області від 21.09.2011 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2013 року у справі № 5015/3683/11 скасовано. Справу № 5015/3683/11 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області в іншому складі суду. Вищий господарський суд у зазначеній Постанові вказав, що місцевий господарський суд задовольняючи, а апеляційний господарський суд частково задовольняючи вимоги щодо визнання права власності та зобов'язання повернути майно, порушили норми процесуального законодавства, оскільки при підготовці справи до розгляду не встановили конкретні вимоги прокурора (визначення окремого майна, а не комплексу в цілому) та без відповідного клопотання вийшли за межі позовних вимог.

09.04.2014 року ухвалою господарського суду Львівської області справу № 5015/3683/11 було прийнято справу до нового розгляду. Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.04.2014, якою призначено новий розгляд справи, зобовязано прокурора надати (письмово) чітке формулювання усіх наявних позовних вимог, відповідно до яких необхідно розглядати спір.

Як також встановлено, в ухвалі господарського суду Львівської області від 15.05.2014 року у справі № 5015/3683/11 судом зазначено, що оскільки Прокурором заявлено вимоги про визнання недійсними та скасування Рішень Виконкому ОСОБА_5 селищної ради (№35 від 28.05.1999 та №80 від 14.09.1999), а також виданих ним Свідоцтв про право власності (серії ААБ №000459 та №000460), - наявні підстави (ст.24 ГПКУ) для залучення до участі у справі Виконкому ОСОБА_5 селищної ради як Відповідача-5.

Як вбачається з зазначеної ухвали від 15.05.2014 року у справі № 5015/3683/11 господарським судом Львівської області було обєднано раніше заявлені позовні вимоги з додатковою вимогою прокуратури про скасування Рішень ОСОБА_5 селищної ради, зокрема, рішення № 35 від 28.05.1999 року, і такі надалі розглядалися судом першої інстанції у справі № 5015/3683/11, що також вбачається з описової та вступної частин ухвали.

З копії ухвали господарського суду Львівської області 17.03.2015 року у справі №5015/3683/11 вбачається, що 16.06.2014 (у судовому провадженні при новому розгляді справи) Прокуратурою подано Заяву, у якій викладено уточнене формулювання позовних вимог:

-визнати недійсними та скасувати Свідоцтва про право власності від 23.11.2001 серії ААБ №000459 та №000460, видані ЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровниця (Відповідачу-4) на спірні обєкти нерухомості, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16;

-визнати недійсним Договір №4610116/2001-49 від 19.07.2001, укладений Прикарпатським дочірнім підприємством ЗАТ Укрпрофоздоровниця та ТзОВ Наукові технології здоровя стосовно купівлі-продажу корпусів №№2 та 4 Санаторію Любінь Великий, що знаходяться у селищі Великий Любінь (Городоцького району, Львівської області);

-визнати недійсними два Договори від 11.08.2004, укладені ТзОВ Наукові технології здоровя та ТзОВ Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій Великий Любінь №1, стосовно купівлі-продажу спальних корпусів №№2, 4, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 б і г;

-визнати недійсними реєстрації права власності на спальні корпуси №№2 та 4 (що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 б і г), які проведено (24.06.2005) КП Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації;

-визнати за державою Україна (в особі ФДМУ) право власності на майно Санаторію Любінь Великий;

-зобовязати ТзОВ Реабілітаційно-оздоровчий комплекс санаторій Великий Любінь №1 повернути (за актом) у розпорядження держави (в особі ФДМУ) спальні корпуси №№2, 4, що знаходяться у селищі Великий Любінь, вул. Львівська, 16 б і г;

-зобовязати ДП Санаторій Любінь Великий ЗАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровниця повернути (за актом) у розпорядження держави (в особі ФДМУ) приміщення котельні, водонапірної вежі, водогрязелікарні, пральні, адмінкорпусу, бібліотеки та ЛФК, очисних споруд, овочесховища, клубу-їдальні, лікувально-діагностичного корпусу№1, спальних корпусів №№3,6.

Як зазначає господарський суд Львівської області у вищевказаній ухвалі від 17.03.2015 року у справі №5015/3683/11, 16.06.2014 (у судовому засіданні) Представник Прокуратури зазначив про фактичну відмову від заявлених раніше позовних вимог стосовно визнання недійсними та скасування Рішень Виконкому ОСОБА_5 селищної ради, оскільки їх оскаржено у порядку адміністративного судочинства (заяву про відмову у письмові формі, відповідно до вимог ст.78 ГПКУ, не надано). Представник Позивача зазначив про наявність підстав для такої відмови.

Доказів подання письмової відмови від зазначеної позовної вимоги у справі №5015/3683/11 позивач апеляційному суду не надав.

Згідно ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

У даному випадку, в ухвалі господарського суду Львівської області від 17.03.2015 року судом не вирішувалося питання про прийняття такої відмови та з цього приводу не прийнято судового рішення.

З ухвали господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року у справі №5015/3683/11 вбачається, що судом було зобовязано прокурора уточнити позовні вимоги щодо кожного з відповідачів.

Крім того, ОСОБА_5 селищна рада залишається в числі відповідачів у справі №5015/3683/11, яку було залучено до справи як відповідача за вимогою про скасування рішень.

Таким чином, оскільки справа № 5015/3683/11 перебуває на розгляді господарського суду Львівської області, у матеріалах даної справи відсутні докази про прийняття судом у справі № 5015/3683/11 будь якого рішення за позовною вимогою про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35 то таким чином позовна вимога, яка заявлена у даній справі «про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35» була предметом розгляду в іншій господарській справі, а саме №5015/3683/11, як на момент подання позову в даній (цій) справі, так і залишається станом на даний час. Також, як встановлено, однаковими є і підстави вимоги, заявленої до ОСОБА_5 селищної ради, про скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради № 35 від 28.05.1999 року як у даній справі, так і в справі №5015/3683/11.

Згідно п.2 ч.1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо: у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відтак, апеляційний господарський суд, зважаючи на вищенаведене, вважає, що у даній справі наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 81 ГПК України, та у звязку з цим вважає, що апеляційні скарги слід задоволити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати. Крім того, зважаючи на наведене, апеляційний суд не розглядає клопотання скаржника про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У звязку зі скасуванням рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду, апеляційний суд вважає, що позивачу слід повернути сплачений судовий збір в розмірі 1378,0 грн. за подання позовної заяви, та залишити судовий збір за скаржниками за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись, ст. ст. 81, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційні скарги ОСОБА_5 селищної ради Городоцького району Львівської області від 08.09.2016 року та Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м.Київ, задоволити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 25.08.2016 року у справі №914/1135/16 - скасувати.

Позовну заяву Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_6 державного майна України, м. Київ, до ОСОБА_5 селищної ради Городоцького району Львівської області, смт. Великий Любінь, Городоцький район, Львівська область, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 селищної ради від 28.05.1999 року № 35 - залишити без розгляду.

Повернути прокуратурі Львівської області судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1378,0 грн., сплачений за Платіжним дорученням № 386 від 13 квітня 2016 року (платник прокуратура Львівської області, отримувач УДК в Личаківському районі м.Львова).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Справу направити в місцевий господарський суд.

Повний текст складено 02.12.16р.

Головуючий - суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1