РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Справа № 903/511/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 32-3-0.6-424/2-16, від 15.06.2016р.

від відповідача: представник не з'явився.

прокурор: Ковальчук І.А, посвідчення № 031264, від 12.01.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 господарства Перлина Нова на рішення господарського суду Волинської області від 23.08.16р. у справі № 903/511/16 (суддя Костюк Софія Василівна)

за позовом заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

до відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_2) господарства "Перлина"

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (надалі - позивач) звернувся в господарський суд Волинської області з позовною заявою (а.с.3-10) до ОСОБА_2 господарства Перлина Нова (надалі відповідач), в якій просить внести зміни до пунктів 5,9,11 договору від 25.07.2011 року оренди землі, який укладено між Горохівською райдержадміністрацією та відповідачем ОСОБА_2 господарством Перлина Нова та зареєстровано в управлінні Держкомзему у Горохівському районі 21.10.2011 року за №01107.

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.08.2016 (а.с.64-67) позов задоволено повністю, внесено зміни до п.п.5,9,11 договору від 25.07.2011 оренди землі, який укладено між Горохівською райдержадміністрацією та відповідачем ОСОБА_2 господарством Перлина Нова та зареєстровано в управлінні Держкомзему у Горохівському районі 21.10.2011 року за №01107, та викладено їх в наступній редакції:

5.Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 12273,27 грн..

9.Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошовій, у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки землі на рік.

11.Орендна плата вноситься у такі строки згідно зі ст.287 Податкового кодексу України рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість зміни розміру орендної плати, зокрема, у випадках встановлених законом, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати по п.288.5.1 Податкового кодексу України є підставою для перегляду встановленого умовами договору розміру орендної плати.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково, в задоволенні позову щодо внесення змін до пунктів 5 та 9 договору від 25.07.2011 р. оренди землі - відмовити (а.с.79-86).

Скаржник зокрема зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають викладеним у рішенні обставинами справи.

Зокрема, апелянт вказує, що відповідно до частин 1,2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди, строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, порядку внесення. Поряд з цим, інші умови в даному договорі можуть зазначатися за згодою сторін. Разом з тим, нормативно-грошова оцінка конкретної земельної ділянки не є істотною умовою договору оренди землі, а відтак, внесення змін до договору оренди землі шляхом зазначення нормативної грошової оцінки за рішенням суду чинним законодавством не передбачене.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції, встановивши у переддоговірному спорі інший розмір орендної плати щодо земель державної та комунальної власності, ніж мінімальний, що встановлений законодавцем у Податковому кодексу України, порушив принцип вільного волевиявлення учасника двостороннього правочину.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/511/16 у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. (а.с.70).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на12.10.2016 на 10 год. 40 хв. (а.с.71).

26.09.2016 на виконання вищевказаної ухвали суду надійшов відзив позивача головного управління Держгеокадастру у Волинській області на апеляційну скаргу (а.с.94-96), в якому останній заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому позивач у відзиві зазначає, що враховуючи передбачену законодавством і умовами договору можливість внести зміни в договір оренди землі, а також відмову відповідача внести такі зміни, наявні всі правові підстави для внесення змін у договір оренди землі рішенням суду.

Крім того, 26.09.2016 на виконання вищевказаної ухвали суду надійшов відзив заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури на апеляційну скаргу (а.с.99-100), в якому останній заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому позивач у відзиві зазначає, що змінюючи предмет позову, прокурор не порушив вимоги чинного законодавства та зазначив розмір орендної плати, який є меншим від половини максимально допустимого розміру, встановленого законом.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України з метою повного та всебічного розгляду справи та надання можливості сторонам подати докази, на які вони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень.

Протягом розгляду справи апеляційною інстанцією позивачами - заступником керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури та головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області неодноразово надавались письмові пояснення по суті справи.

28.11.2016 на електронну пошту Рівненського апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про розгляд апеляційної скарги без участі повноважного представника.

У судове засідання, яке відбулось 28.11.2016, з»явився представник позивача та прокурор.

Представник відповідача (апелянт) не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні, хоча про день та час його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26 грудня 2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням клопотання про розгляд справи без участі представника апелянта, а також того, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору і міститься апеляційна скарга відповідача, в котрій викладена його позиція, в правовому полі статей 101, частини 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, прокурора, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 25.07.2011 року між Горохівською райдержадміністрацією (Орендодавець) та ФГ Перлина (Орендар) укладено договір оренди землі від 25.07.2011 року, який зареєстровано в Горохівському управлінні Держкомзему у Волинській області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.10.2011 року за №01107.

Відповідно до п.8 договір укладено на 20 років до 25.07.2030 року.

Згідно з п.п. 9, 11 договору, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі у грошовій формі 1743,32 грн. в рік (450 грн. за 1 га.). Орендна плата вноситься у такі строки щомісяця.

Розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в п.5 договору не вказано.

Згідно п.13 договору розмір орендної плати переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Горохівської районної ради № 6/17 від 18.10.2011 року Про затвердження нормативних грошових оцінок земельних ділянок затверджено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 42,5483 га. розташованої на території Підберезівської сільської ради Горохівського району, яка згідно додатку становить 646251,27 грн.

Відповідно до витягу з технічної документації відділу Держгеокадастру у Горохівському районі нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 4,3583 га., яку використовує ФГ Перлина, становить 12 273,27 грн.

З врахуванням даної нормативної грошової оцінки та положень ст. 288 ПК України, позивач повинен сплачувати орендну плату за орендовану земельну ділянку в розмірі 3% від даної оцінки, яка не була вказана в п.5 договору.

Листом від 14.01.2016 року відділом Держгеокадастру у Горохівському районі Волинської області направлено ФГ Перлина Нова розяснення щодо необхідності внесення змін до договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди.

У відповіді на отриману пропозицію ФГ Перлина Нова 16.02.2016 року відмовилось укладати додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, посилаючись на відсутність будь-яких правових підстав для внесення змін, що в свою чергу стало підставою для звернення заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури до суду в інтересах держави в особі уповноваженого органу на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області .

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача у власність, користування, оренду, встановлення розміру орендної плати є складовими поняття щодо розпорядження землею.

Згідно з ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення Договору) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для сільськогосподарського використання.

Як вбачається з Договору, і не оспорюється сторонами, Орендодавцем є Горохівська районна державна адміністрація, яка на час укладення Договору, діяла у межах повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 6 вересня 2012 року №5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013, внесені зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції, де у частині 4 зазначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

08 квітня 2011 року Президентом України видано Указ № 445/2011 "Про Державне агентство земельних ресурсів України", яким затверджено Положення про Державне агентство земельних ресурсів України.

Відповідно до п. 1 зазначеного Положення, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Тобто, починаючи з 01.01.2013р. до головного управління Держземагентства у Волинській області перейшли права щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення для всіх потреб.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №422 від 10.09.2014 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади Державне агентство земельних ресурсів реорганізовано шляхом перетворення у державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, територіальним органом якого є Головне управління Держгеокадастру Волинській області.

З урахуванням викладеного, саме Головне управління Держгеокадастру у Волинській області є тим повноважним територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який на даний час передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться у межах Волинської області, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку щодо правомочності головного управління Держгеокадастру у Волинській області ініціювати внесення змін в договори оренди земель державної власності.

Розглядаючи позовну вимогу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Як визначено ч.ч. 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно із ст. 15 Закону України „Про оренду землі, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України „Про оренду землі, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1. Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно із п. 289.1 даного Кодексу для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно-грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до пп. 288.5.1, п. 288.5, ст.288 Податкового кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України Про оцінку земель, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, серед іншого, використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно ст.13 Закону України Про оцінку земель, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Як передбачено ч.2 ст.23 Закону України Про оцінку земель технічна документація з бонітування грунтів, економічної оцінки земель та нормативної-грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Як встановлено з матеріалів справи та зазначено вище, рішенням Горохівської районної ради №6/17 від 18.10.2011 року Про затвердження нормативних грошових оцінок земельних ділянок затверджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 42,5483 га. розташованої на території Підберезівської сільської ради Горохівського району.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, площею 4,3583 га., яку використовує ФГ Перлина Нова становить 12273,27 грн.

Отже, аналізуючи вищевказані положення законодавства, колегія суддів звертає увагу, що законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а відтак, істотною умовою договору оренди землі.

Тому, з цих підстав колегією суддів не беруться до уваги доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що внесення змін до договору оренди землі шляхом зазначення нормативної грошової оцінки за рішенням суду чинним законодавством не передбачене.

Згідно із статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

При цьому згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Разом із тим згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до ПК.

Відповідно до положень статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Судом встановлено, що рішення Горохівської районної адміністрації від 18.10.11р. затверджено номативно грошові оцінки земельних ділянок є чинним й у встановленому законом порядку незаконним не визнавалося, тому воно є обовязковим для виконання.

Відтак, колегія суддів, спираючись на вищевказані положення законодавства, а також пункт п.13 спірного договору, вважає що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для внесення змін у договорі оренди землі у зв'язку з тим, що необхідність та можливість таких змін передбачена як договором, так і законом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 06.12.2010р. по справі №2-1/10068-2008, від 02.03.16р. у справі № 922/538/14 .

Розглядаючи позовні вимоги в площині встановлення розміру орендної плати за земельну ділянку, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, відповідно до листа державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.12.2015 р.№ ДС-22-28-0 13-17122/23-15, з метою раціонального використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, стимулювання сільськогосподарського призначення державної власності, стимулювання орендарів належно виконувати умови договору оренди з метою можливості подальшого його поновлення, уникнення надання переваг одному орендарю перед іншим в частині встановлення строку дії договору оренди земельної ділянки, розміру орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки, територіальним органм Держгеокадастру рекомендовано утриматись від встановлення розміру орендної плати на рівні менше 89% від нормативної грошової оцінки.

Крім того, вищевказаним листом запропоновано переглянути діючі договори на предмет строку дії договору оренди землі і розміру орендної плати та запропонувати орендарям внести відповідні зміни.

Однак, відповідач відмовився від підписання запропонованої додаткової угоди, в якій зазначено строк дії договору 7 років та розмір орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки, з підстав відсутності економічного ефекту для підприємства у разі підписання такої угоди.

В ході розгляду справи судом першої інстанції заступником керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури подано заяву про зміну предмету позову в частині встановлення орендної плати на рівні 4,5 % від нормативної грошової оцінки.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що наданим позивачем розрахунком стверджується, що у разі перерахування орендної плати із розрахунку 4,5% від нормативної грошової оцінки землі оренда плата для відповідача становитиме 1454 грн. на рік, попри 1743,2 грн. в рік, які він сплачує на даний час.

Відтак, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо невідповідності розміру орендної плати, та приходить до переконливого висновку, що вищевказаною заявою про зміну предмета позову інтереси відповідача не порушено, більше того, фактичне зменшення суми річної орендної плати позитивно вплине на економічний ефект від ведення сільськогосподарської діяльності та на показники рентабельності відповідача.

Враховуючи вищеописане в сукупності, колегія суддів вважає, що позов заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_2 господарства Перлина Нова підлягає задоволенню із викладенням спірних пунктів договору оренди землі у запропонованій позивачем редакції.

Відповідно до ч.1ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В підтвердження своїх заперечень на позовну заяву відповідач не довів викладеного та не надав відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33,34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно ст.49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 господарства Перлина Нова від 05.09.16р. на рішення господарського суду Волинської областівід 23 серпня 2016р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 23 серпня 2016 року у справі №903/511/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №903/511/16 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.