РІШЕННЯ

29.11.2016Справа №910/8825/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8825/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Акім», м. Дніпро,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укспар», м. Київ,

про стягнення 281 270,77 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явилися;

відповідача - Мельник І.І. (довіреність від 30.03.2016 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акім» (далі - ТОВ «Акім») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укспар» (далі - ТОВ «Укспар») про стягнення 234 392,31 грн. як повернення грошової суми, що була сплачена за товар неналежної якості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 02.06.2016.

30.05.2016 позивач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

31.05.2016 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «Акім» використовувало крани не за призначенням, а саме прокачувало хімічну речовину КАС-32, що і стало причиною їх несправності.

02.06.2016 позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача: 234 392,31 грн. як повернення грошової суми, що була сплачена за товар неналежної якості; 46 878,46 грн. штрафу на підставі статтей 269 та 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а всього 281 270,77 грн.

Вказана заява відповідає вимогам статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та була прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.06.2016 подав суду клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд визнав клопотання сторін обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; відкладено розгляд справи на 19.07.2016.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - Інстиутут) та зупинено провадження у справі.

10.11.2016 від Інституту до суду надійшли: матеріали справи № 910/8825/16 та висновок судового експерта від 27.10.2016 № 12881/12882/16-34 (далі - Висновок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 поновлено провадження у справі № 910/8825/16 з 29 листопада 2016 року; призначено судовий розгляд на 29.11.2016; зобов'язано учасників процесу, зокрема, про таке: ознайомитися із Висновком; подати суду письмові пояснення з врахуванням судової експертизи та документально підтвердити, викладені обставини.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.11.2016 надав пояснення по справі; просив у задоволенні позову відмовити; вимоги ухвали суду від 11.11.2016 не виконав.

Представник позивача у судове засідання не з'явився; про причини неявки суд не повідомив; вимоги ухвали суду від 11.11.2016 не виконав; про дату, час та проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 29.11.2016 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

У судовому засіданні 29.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками процесу документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами було досягнуто усну домовленість щодо поставки товару, відповідно до якої відповідач поставив позивачу товар на суму 234 392,31 грн.

Так, 18.11.2014 позивач придбав у відповідача такий товар: кран фланцевий шаровий моноблочний, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (Apт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ100 - 4 штуки; кран фланцевий шаровий моноблочний, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (Apт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ150 - 16 штук; кран фланцевий шаровий моноблочний, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (Apт.TBV-25F (G)), PN25 ДУ200 - 13 штук; зворотній клапан міжфланцевий стальний (Арт. TСV-16) РУ 16 ДУ 150 - 1 штука; зворотній клапан міжфланцевий стальний (Арт. TСV-16) РУ 16 ДУ 200 - 2 штуки.

17.11.2014 ТОВ «Укспар» виставило ТОВ «Акім» рахунок на оплату замовлення від 17.11.2014 № УС2112 на суму 237 728,05 грн.

Вказаний рахунок було оплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 18.11.2014 № 1479 на суму 237 728,05 грн.

Факт купівлі-продажу товару підтверджується видатковою накладною від 19.11.2014 № УС1061.

Належним чином засвідчені копії вище вказаних документів долучені до матеріалів справи і відповідно визнаються судом такими, що посвідчують наведені факти та обставини господарських відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною п'ятою статті 265 ГК України передбачено, що поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

12.11.2014 та 14.05.2015 ТОВ «Акім» (підрядник) і дочірнім підприємством «Агроцентр ЄвроХім-Україна» (замовник; далі - Підприємство) були укладені договори підряду № 12/11/14 та № 14-05/15, за умовами яких підрядник зобов'язується, за дорученням замовника виконати роботи з виготовлення та монтажу металоконструкції/резервуарів РВС-1000 м3 (шт. 3) з технологічними трубопроводами, та їх доставку, а замовник зобов'язується надати підряднику місце для роботи, передати дозвільну документацію, прийняти об'єкт та закінчені роботи та оплатити роботу в повному обсязі за договорами.

Позивач вказує, що саме для виконання зобов'язань за договорами підряду, ним і були придбані у відповідача фланцеві крани.

09.09.2015 Підприємством були проведені перші випробування шарових кранів, які були встановлені TOB «Акім» на технологічній лінії, та складено акт випробувань.

Після запуску складу зберігання та відвантаження рідини на технологічній лінії, було виявлено, що усі встановлені шарові крани, які були придбані позивачем у відповідача, виготовлені неякісно та мають дефект - крани мають течу по корпусу та пропускають рідину через себе в закритому положенні, про що 09.09.2015 комісією, у склад якої були представники позивача та Підприємства, був складений дефектний акт.

Позивач за власний рахунок усунув недоліки робіт за договором підряду та замінив запірну арматуру встановлену на технологічній лінії, а саме крани фланцеві моноблочні на аналогічну запірну арматуру іншого виробника.

08.09.2015 позивач надіслав відповідачу претензію від 03.08.2015 № 157 з вимогою прийняти товар неналежної якості та здійснити повернення грошових коштів у сумі 234 392,31 грн.

Вказана претензія була отримана ТОВ «Укспар» 10.09.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, проте залишена без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Слід зазначити, що позивач не пояснив суду яким чином ним було підготовлено та надіслано претензію раніше, ніж були проведені випробування та оформлено дефектний акт.

На думку позивача, відповідачем було поставлено товар неналежної якості, а тому ТОВ «Акім» просить стягнути вартість вказаного товару у сумі 234 392,31 грн. та штраф у сумі 46 878,46 грн.

У свою чергу, ТОВ «Укспар» заперечило проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що поставлені ним крани використовувалися з грубим порушенням покупцем технічної документації та технологічного процесу використання кранів.

Оскільки, встановлення технічної характеристики кранів потребує спеціальних знань, які у суду відсутні, у справі було призначено судову експертизу.

Відповідно до частини першої статті 47 ГПК України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, також є підставою для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 41 ГПК України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

На вирішення судового експерта були поставлені такі питання:

- чи є допустими та безпечним використання кранів фланцевих шарових моноблочних, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (арт. TBV-25F (G)), PN25 ДУ 100, 150, 200 виробництва ТОВ «Укспар» для перекачування карбамідно-аміачної суміші (КАС-32)?

- чи впливає карбідно-аміачна суміш (КАС-32) на щільність ущільнювача кранів фланцевих шарових моноблочних, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (арт. TBV-25F (G)), PN25 ДУ 100, 150, 200 виробництва ТОВ «Укспар»? Якщо так, то чи може цей вплив бути підставою пропуску рідини (КАС-32) через корпус кранів?

- чи витримують крани фланцеві шарові моноблочні, корпус - сталь (марка сталі - WCB), куля - нерж. сталь (арт. TBV-25F (G)), PN25 ДУ 100, 150, 200, робочий тиск відповідно до технічної документації?

10.11.2016 від Інституту до суду надійшли: матеріали справи № 910/8825/16 та Висновок, в якому судовий експерт дійшов таких висновків:

- у технічній документації на фланцеві шарові крани типу TBV-25F (G) вказаний перелік робочих середовищ щодо їх застосування, до яких карбамідно-аміачна суміш (КАС-32) не відноситься. Згідно з вивченою науково-довідковою інформацією, вуглецева сталь (у тому числі, сталь класу WCB, з якої виконані частини кранів типу TBV-25F (G)) нестійка, як у водних розчинах карбаміду, так і у розчинах амонійної селітри, які власне і є складовими карбамідно-аміачної суміші (КАС-32).

Тому, використання кранів фланцевих шарових моноблочних TBV-25F (G), PN25 ДУ 25, 100, 150, 200 (корпус - сталь класу WCB), виробництва ТОВ «Укспар», у якості запірної трубопровідної арматури для перекачування карбамідно-аміачної суміші (КАС-32), є недопустимим та небезпечним;

- карбамідно-аміачна суміш (КАС-32) у безпосередньому контакті з частинами (корпуси, прокладки, втулки ущільнювачів...) кранів фланцевих шарових моноблочних, TBV-25F (G), PN25 ДУ 25, 100, 150, 200 виробництва ТОВ «Укспар», які виконані з вуглецевої сталі (клас сталі - WCB), відповідно до проведеного аналізу вивченої науково-довідкової інформації, викликає їх досить інтенсивну корозію і тому, не зважаючи на стійкість до середовища ущільнювача, може бути причиною пропускання робочої рідини (КАС-32) через корпус кранів;

- експерт не мав можливості особисто переконатись в якості кранів фланцевих шарових моноблочних (Арт. TBV-25F (G)), PN25 ДУ 25, 100, 150, 200) виробництва ТОВ «Укспар», але згідно з технічною документацією крани розраховані на робочий тиск до 2,5 МПа і відповідно до класу герметичності «А», кожен з них піддається перевірці на герметичність за відповідними технічними нормами, в умовах використання їх за призначенням.

Таким чином, судовою експертизою було встановлено, що придбані позивачем у відповідача крани не можуть використовуватися для пропуску робочої рідини (КАС-32).

Слід зазначити, що в ухвалі суду про призначення судової експертизи та у Висновку є описка у назві речовини (КАС-32), а саме, зазначено «карбідно-аміачна суміш», а вірним є «карбамідно-аміачна суміш».

Вказана описка не впливає на результати проведеної судової експертизи, оскільки робоча рідина (КАС-32) є саме карбамідно-аміачною сумішшю.

Позивач не спростував того, що крани використовувалися для пропуску робочої рідини (КАС-32).

Відповідач подав суду акт ремонту і випробування кранів шарових від 27.08.2015 № б/н, в якому зафіксовано, що крани, які були отримані від ТОВ «Акім» були пошкоджені та мали дефекти внаслідок використання їх не за призначенням, а саме у середовищі КАС-32.

Відповідно до частини першої статті 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Частиною шостою статті 269 ГК України передбачено, що постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Відповідно до частини другої статті 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Позивачем не подано суду документального підтвердження того, що недоліки товару були наявні до моменту купівлі кранів, у свою чергу, матеріалами справи та судовою експертизою підтверджено, що крани внаслідок їх використання для пропуску робочої речовини (КАС-32) пошкоджуються.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 234 392,31 грн. вартості товару не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення штрафу у сумі 46 878,46 грн., оскільки позивачем не доведено, що відповідач поставив товар неналежної якості.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 05.12.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук