ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.11.2016 Справа № 904/9939/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "ЕЛЕГІЯ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі : Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення по договору пені у розмірі 1 279,65грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, наказ № 11 від 13.05.15р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 2031 від 25.10.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 279,65 грн. пені.

29.11.16р. від Відповідача надійшли пояснення, в яких останній зазначає, що Позивачем не надано доказів завдання йому збитків від несвоєчасної оплати товару та, що на думку Відповідача пеня має нараховуватися за 6 днів прострочки, а не за 7, як нарахував Позивача і становить 1 096,84 грн.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.15р. сторонами укладено Договір поставки №ПР/НХ-15845/НЮ, за п.1.1. якого предметом Договору є поставка Постачальником (Позивачем) Покупцю (Відповідачеві) плитки керамічної (далі Товар) згідно зі специфікацією №1. Рік виготовлення 2015.

Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 90 календарних днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання видаткової накладної обома сторонами Договору, та вручення товарно-транспортної накладної, оформленої належним чином (п.6.4. Договору).

Покупець за даним Договором несе таку відповідальність: у разі порушення строків оплати товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня (п.10.2. Договору).

25.12.15р. Позивач, відповідно до видаткової накладної №Е-0000103 від 25.12.15р. та товарно-транспортної накладної №2512 поставив Відповідачеві товар на 182 806,63 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався з прострочкою 6 днів - 30.03.16р.

З посиланням на п.10.2. Договору, Позивач на прострочений борг Відповідача нарахував пеню в розмірі 1 279,65 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач надав пояснення, в яких зазначив, що Позивачем не надано доказів завдання йому збитків від несвоєчасної оплати товару та, що на думку Відповідача пеня має нараховуватися за 6 днів прострочки, а не за 7, як нарахував Позивача і становить 1 096,84 грн.

Перевіривши доводи сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд погоджується з Відповідачем щодо періоду прострочки оплати.

Так, за наданими сторонами документами, поставка відбулася 25.12.15р., відповідно до п.6.4. Договору кінцевий строк оплати за поставлений товар - 24.03.16р., Відповідач за поставлений товар розрахувався 30.03.16р., тобто, з про строчкою 6 днів.

За перерахунком суду пеня за період прострочки з 24.03.16р. по 30.03.16р. становить 1 096,86 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 096,86 грн. пені з простроченої суми, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5 (код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108 (код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "Елегія", 49101, м. Дніпро, вул. Миколи Руденко, 35 (код 21860190) 1 096,86 грн. пені, з простроченої суми, 1 181,16 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________