РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 13/145/2011/5003

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Гулова А.Г. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Новоселецькому І.А.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

прокуратури: ОСОБА_4

органу ДВС: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Луч" на ухвалу господарського суду Вінницької області (суддя Тісецький С.С.) від 21.03.2016р. за скаргою Селянського (фермерського) господарства "Луч" про визнання недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження

у справі № 13/145/2011/5003

за позовом Прокурора Ленінського району м.Вінниці в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" в особі Вінницької філії "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг"

до Селянського (фермерського) господарства "Луч"

про стягнення 335 998,19 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 відмовлено у задоволенні скарги Селянського (фермерського) господарства «Луч» б/н від 20.02.2016 року про визнання недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року та визнання наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року таким, що не підлягає виконанню з 11.04.2013 року у справі № 13/145/2011/5003 /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.51-55/.

Відповідач ОСОБА_5 (фермерське) господарство «Луч», не погоджуючись із прийнятою ухвалою, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 скасувати та прийняти нову, якою визнати недійсною постанову державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції від 08.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу господарського суду від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.174-176/.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- місцевим господарським судом не надано належної оцінки тому факту, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 року визнано незаконною бездіяльність відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року в частині невиконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення на адресу СФГ «Луч» постанов про відкриття виконавчих проваджень рекомендованими листами з повідомленнями про вручення;

- при наявності обовязкової до виконання ухвали суду першої інстанції від 16.11.2015 року, якою фактично визнано, що виконавчий документ № 13/145/2011/5003 в установленому Законом порядку не звернуто до виконання з 10.04.2012 по 06.02.2015 року, слід дійти висновку, що строк предявлення наказу до виконання закінчився ще 11.04.2013 року, відтак, висновки господарського суду Вінницької області про те, що державні виконавці проводили виконавчі дії в межах Законів є безпідставними.

Таким чином, на думку скаржника, оскаржувана ухвала суду від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає до скасування.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.07.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 апеляційну скаргу СФГ «Луч» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 прийнято до провадження та одночасно зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою СФГ «Луч» до надходження на адресу Рівненського апеляційного господарського суду матеріалів оскарження ухвали у справі № 13/145/2011/5003 з Вищого господарського суду України /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.168-169/.

14.11.2016 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою СФГ«Луч» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 та призначено до розгляду на 28.11.2016 року /матеріали оскарження ухвали т. 2 а.с.2-3/.

28.11.2016 року СФГ «Луч» подало до суду клопотання б/н від 25.11.2016 року, відповідно до якого просить окрім визнання недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції від 08.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження, визнати також наказ господарського суду Вінницької області № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року таким, що не підлягає виконанню з 11.04.2013 року.

В судовому засіданні 28.11.2016 року представники СФГ «Луч» підтримали доводи апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу суду скасувати, а постанову державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції від 08.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року визнати недійсною та визнати наказ господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року у справі № 13/145/2011/5003 таким, що не підлягає виконанню з 11.04.2013 року.

Представник ВАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Вінницької філії «НАК «Украгролізинг» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив ухвалу місцевого господарського суду від 21.03.2016 року залишити без змін.

Прокурор заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги СФГ «Луч», просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 залишити без змін.

Відділ державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції участі уповноваженого представника в судовому засіданні 28.11.2016 року не забезпечив, про причини неявки в суд не повідомив. Згідно повідомлення про вручення поштових відправлень, останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи /матеріали оскарження ухвали т.2 а.с.7/.

Оскільки, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року явка представників сторін в судове засідання 28.11.2016 року обовязковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника органу ДВС.

Статтею 101 ГПК України встановлено, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 18.10.2011 року у справі № 13/145/2011/5003, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2012 року, позов прокурора Ленінського району м.Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» в особі Вінницької філії "НАК «Украгролізинг» до Селянського (фермерського) господарства «Луч» про стягнення 335 998,19 задоволено.

Стягнуто з СФГ «Луч» на користь ВАТ «НАК «Украгролізинг» в особі Вінницької філії «НАК «Украгролізинг» 153 491,18 грн. - лізингових платежів за фактичний строк користування предметом лізингу; 150 097,40 грн. - різниці між залишковою вартістю та її експертною оцінкою; 13 131,41 грн. - пені, 15 569,91 грн. - інфляційних нарахувань та 5 847,90 грн. - 3 % річних.

Стягнуто з СФГ «Луч» в доход Держаного бюджету 3 381,39 грн. - витрат на державне мито та 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.4-15/.

15.03.2012 року господарським судом Вінницької області на примусове виконання рішення господарського суду Вінницької області від 18.10.2011 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.02.2012 року у справі № 13/145/2011/5003 видано відповідні накази /матеріали оскарження ухвали т.1, а.с.16-17/.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 року визнано незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 в частині невиконання вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Прийнятою ухвалою від 16.11.2015 року господарським судом Вінницької області, серед іншого, встановлено, що відділом ДВС Тульчинського РУЮ в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 приймались постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: 10.04.2012 року, 10.09.2012 року, 21.01.2013 року, 07.08.2013 року, 06.08.2014 року та 06.02.2015 року /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с. 21-24/.

23.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Тульчинського РУЮ на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення стягувачеві наказу господарського суду Вінницької області у справі № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

В п.2 даної постанови від 23.04.2015р. вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 23.04.2016 року /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с. 41/.

04.02.2016 року державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернулось до відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції із заявою (вх. № 186/3-26) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.43/.

08.02.2016 року державним виконавцем відділу ДВС Тульчинського РУЮ прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 50087284 з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року про стягнення з селянського (фермерського) господарства «Луч» на користь Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» коштів в сумі 338 137,80 грн. /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.42/.

25.02.2016 року СФГ «Луч» подано до господарського суду Вінницької області скаргу б/н від 20.02.2016 року (вх. № 06-57/10/16) про визнання недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.18/.

21.03.2016 року СФГ «Луч» подано до господарського суду Вінницької області письмові пояснення б/н від 21.03.2016 року (вх. № 06-52/2474/16), згідно яких скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 року визнано незаконною бездіяльність відділу ДВС Тульчинського РУЮ в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 в частині невиконання вимог закону щодо направлення на адресу СФГ «Луч» постанов про відкриття виконавчих проваджень рекомендованими листами з повідомленням про вручення. Тому визнання судом незаконною бездіяльність відділу ДВС Тульчинського РУЮ при виконанні наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 свідчить, що внаслідок бездіяльності виконавчої служби пропущено встановлений строк звернення до виконання вказаного наказу. Тобто, не дотримання виконавчою службою в установлений законом строк передбачених законом стадій звернення до виконання наказу господарського суду свідчить про перебіг річного строку виконання наказу суду.

При цьому, скаржник вказує, що позивач у справі не використав надані йому ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» права щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, оскарження дій або бездіяльності державного виконавця з питань виконавчого провадження та не користувався іншими правами наданими законом, в т.ч. щодо авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, як то передбачено ст.42 Закону. В таких випадках позивач вважається обізнаними про порушення, які допускались при вчиненні виконавчих дій.

Вказані обставини, на думку СФГ «Луч», є підставою для визнаня недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ від 08.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу господарського суду від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003, а вказаний наказ є таким, що не підлягає виконанню /матеріали оскарження ухвали т.1 а.с.44/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За приписами ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови суддів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Частиною 2 цієї статті установлено, що вищезазначені строки установлюються, зокрема для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для предявлення документів до виконання.

Селянського (фермерського) господарства «Луч» згідно поданої скарги вважає, що не виконання працівниками ДВС встановлених Законом України «Про виконавче провадження» усіх стадій звернення до виконання наказу господарського суду №13/145/2011/5003 та закінченням строку пред'явлення його для примусового виконання, є підставою для визнання недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 року встановлено обставини, які відповідно до ст.35 ГПК України не потребують додаткового доказування, зокрема, відділом державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року приймались постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме: 10.04.2012 року, 10.09.2012 року, 21.01.2013 року, 07.08.2013 року, 06.08.2014 року та 06.02.2015 року.

23.04.2015 року постановою державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві наказ № 13/145/2011/5003 без виконання, виданого 15.03.2012 року господарським судом Вінницької області.

З огляду на зазначене та з урахуванням положень ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», після повернення виконавчого документа стягувачу на підставі постанови ДВС від 23.04.2015 року ВП № 46413932, строк для повторного предявлення наказу суду № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року, що був перерваний, встановлюється з 23.04.2015 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що предявивши наказ № 13/145/2011/5003 до виконання у лютому 2016 року, стягувач не пропустив строк його предявлення до виконання, який з урахуванням положень ст.22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» закінчується 23.04.2016 року зі спливом річного терміну, а тому відсутні підстави для визнання недійсною постанови від 08.02.2016 року відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 50087284 з примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області № 13/145/2011/5003 від 15.03.2012 року.

Стосовно вимоги СФГ «Луч» про визнання наказу суду від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 таким, що не підлягає виконанню з 11.04.2013 року, судова колегія зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст.117 ГПК України передбачено, що наказ має відповідати вимогам щодо виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Господарський суд, який видав наказ може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

В силу положень ч.4 ст.117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржника чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно пункту 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року, частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: - якщо його видано помилково; - якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Таким чином, вимога СФГ «Луч» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не може бути задоволена з огляду на те, що приписами ст.117 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав, з яких виданий наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Поскільки СФГ «Луч» рішення суду, за яким видано наказ, добровільно не виконало і відповідно обов'язок виконати це рішення продовжує існувати, а тому відповідний наказ не можна визнати таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що доводи скаржника про скасування ухвали господарського суду Вінницької області від 21.03.2016 року у справі № 13/145/2011/5003 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Варто також зазначити, що визнання згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 16.11.2015 року у даній справі незаконною бездіяльності відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції в ході примусового виконання наказу господарського суду Вінницької області від 15.03.2012 року по справі № 13/145/2011/5003 в частині невиконання вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не може бути безумовною підставою для визнання недійсною оспорюваної постанови та визнання даного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Ухвала господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.03.2016р. у справі № 13/145/2011/5003 залишити без змін, апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Луч" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 13/145/2011/5003 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Юрчук М.І.