УХВАЛА

24.11.2016 справа № 910/20487/13

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг"

до товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк"

(ідентифікаційний код 37308739)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники

від заявника не з'явились,

від боржника не з'явились,

В судовому засіданні приймали участь: Медвецький О.Ю. - предст. за дов. ТОВ "МІТЕК", Гижко О.Л. - предст. за дов. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", Отіч В.В. - предст. за дов. ПрАТ "Лекхім", Дейнегіна В.М. - ліквідатор боржника, Самойленко А.В. - предст. за дов. ТОВ "ІНТЕРХІМ"

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.11.13 порушено провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 07.04.14 затверджено реєстр вимог кредиторів.

У зв'язку із закінченням строку повноважень судді господарського суду міста Києва Омельченка Л.В. справа передана на повторний автоматичний розподіл, в результаті якого, справа передана судді господарського суду міста Києва Паську М.В.

Постановою господарського суду міста Києва від 28.07.15 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Зубка А.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.16, зокрема, залишено без задоволення скаргу приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм" на ліквідатора боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 299.429.710, 93 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.03.16 залишено без задоволення скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" на ліквідатора боржника.

02.06.16 від приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм" надійшла скарга на ліквідатора боржника.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 26.07.16.

13.07.16 від товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" надійшли пояснення у справі.

15.07.16 від товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 3.321.142,18 грн.

25.07.16 від ліквідатора боржника надійшов поточний звіт.

25.07.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про продовження строків ліквідаційної процедури у справі та його повноважень на шість місяців.

25.07.16 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Судове засідання, призначене на 26.07.16, не відбулося.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 11.08.16.

10.08.16 від ліквідатора боржника надійшли заперечення на скаргу приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.16 залишено без задоволення скаргу приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм" на ліквідатора боржника, продовжено строк ліквідаційної процедури у справі № 910/20487/13 та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 11.02.17 та відкладено розгляд справи на 08.09.16.

11.08.16 від товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" надійшли уточнення до заявлених грошових вимог до боржника на суму 12.031.091, 06 грн.

30.08.16 від ліквідатора боржника надійшла заява про дострокове припинення його повноважень.

07.09.16 від товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.09.16 від ліквідатора боржника надійшли пояснення на заяву товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" з грошовими вимогами до боржника на суму 3.321.142, 18 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.16 відкладено розгляд справи на 29.09.16.

27.09.16 від голови комітету кредиторів надійшло клопотання про заміну ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Дейнегіну В.М.

28.09.16 від арбітражного керуючого Дейнегіної В.М. надійшла заява про участь у справі № 910/20487/13.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.16 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Дейнегіну В.М. та відкладено розгляд справи на 03.11.16.

29.09.16 від арбітражного керуючого Зубка А.М. надійшла заява про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13.

31.10.16 від ліквідатора боржника надійшов поточний звіт.

31.10.16 від ліквідатора боржника надійшли заперечення на заяву товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" з грошовими вимогами до боржника на суму 12.031.091, 06 грн.

02.11.16 від товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" надійшли уточнення до заявлених грошових вимог до боржника на суму 11.984.317,48 грн. відзив на заперечення ліквідатора боржника та додаткові документи в обґрунтування заявлених грошових вимог до боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.11.16 відкладено розгляд справи на 24.11.16.

У судовому засіданні, розглянувши заяву арбітражного керуючого Зубка А.М. про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 5 ст. 115 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Як вбачається з наявних матеріалів справи в ході ліквідаційної процедури ліквідатором ніяких майнових активів банкрута, які б належали йому на праві приватної власності або повного господарського відання виявлено не було.

Таким чином, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт арбітражного керуючого Зубка А.М. про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13 погоджений з комітетом кредиторів, що підтверджується проколом № 03/КК/16 від 21.09.16.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а звіт арбітражного керуючого Зубка А.М. про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13 - затвердженню.

Також, у судовому засіданні розглянувши заяву товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" з грошовими вимогами до боржника на суму 11.984.317,48 грн. та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Заборгованість боржника перед кредитором виникла станом на 01.03.12 та ґрунтується на:

-договорі поставки № 2011/1 від 02.07.11 на суму 3.321.142, 18 грн., що складається з: основного боргу на суму 3.003.768, 52 грн., пені на суму 264.624, 55 грн., 3% річних в розмірі 52.749, 11 грн. та 2.756, 00 грн. докази сплати судового збору.;

-договорі поставки № 04-2011/2 від 02.07.11 на суму 8.660.419, 30 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що грошові вимоги товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" на суму 11.984.317, 48 грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові, надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п. 1.4 Постанови пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.13 № 10, позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження.

Як вже було зазначено вище, заборгованість боржника перед кредитором виникла 01.03.12, таким чином, в даному випадку строк позовної давності за вимогою до боржника про повернення заборгованості за договорами поставки почався 01.03.12, оскільки не передбачено спеціальної позовної давності, то слід застосовувати загальну позовну давність, тобто строк закінчився 01.03.15.

У зв'язку з викладеним, суд вважає задовольнити заяву ліквідатора боржника, викладену в запереченнях на заяву товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" з грошовими вимогами до боржника на суму 11.984.317, 48 грн. про застосування строків позовної давності, що тягне за собою відмову у задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" з грошовими вимогами до боржника на суму 11.984.317, 48 грн.

Так, за приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що грошові вимоги товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" до боржника на суму 11.984.317, 48 грн. не підлягають задоволенню, а отже включенню до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 45, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву арбітражного керуючого Зубка А.М. про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13.

2.Затвердити звіт арбітражного керуючого Зубка А.М. (свідоцтво про на право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 798 від 23.04.13) про оплату послуг та відшкодування витрат у справі № 910/20487/13 за час виконання ним обов'язків ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" (ідентифікаційний код 37308739) в період з 28.07.15 по 20.09.16 на загальну суму 205.881, 66 грн.

3.Відмовити товариству з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" (ідентифікаційний код 14325705) у визнанні кредитором до товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Парк" (ідентифікаційний код 37308739) на суму 11.984.317, 48 грн.

4.Копію ухвали надіслати ліквідатору боржника, голові комітету кредиторів, товариству з додатковою відповідальністю "ІНТЕРХІМ" та арбітражному керуючому Зубку А.М.

Суддя М.В. Пасько