ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

22.11.2016 Справа № 5/58

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво, Берегівський район

на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві у справі №5/58 господарського суду Закарпатської області

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „ФУДЗ ТРЕЙД", м. Рівне

до закритого акціонерного товариства „Котнар", с. Мужієво, Берегівський район

про банкрутство

Суддя О.В. Васьковський

За участі представників:

від скаржника (ТОВ „Котнар-М") - Болдижар Е.Е.(дов.№181 від 03.08.16)

від комітету кредиторів (ПАТ "ВТБ Банк") - Штець В.О. - головний юрисконсульт Управління регіонального супроводження проблемних активів Департаменту по роботі з проблемними активами ПАТ "ВТБ Банк" (дов.№170 від 14.03.16)

ліквідатор - Червона Г.О. арбітражний керуючий

від органу ДВС - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 30.03.11 у справі №5/58 закрите акціонерного товариства „Котнар", с. Мужієво, Берегівський район (далі - ЗАТ „Котнар") визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.05.13 у справі №5/58 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Червону Ганну Олександрівну.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.02.16 у справі №5/58 заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво, Берегівський район про застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково та стягнуто з публічного акціонерного товариства "Банк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М" суму 5570000 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.16 у справі №5/58 ухвалу господарського суду Закарпатської області від 09.02.16 залишено без змін.

На виконання ухвали господарського суду Закарпатської області від 09.02.16 у справі №5/58, яка набрала законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.16, видано наказ від 03.06.16.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво, Берегівський район 01.08.16 звернулося в господарський суд Закарпатської області з скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М., у якій просить: визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М., які виявилися у бездіяльності по ВП№51676706 - неправомірними; зобов'язати державного виконавця Дякон Н.М Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, вжити передбачених заходів для виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 03.06.16; зобов'язати державного виконавця Дякон Н.М Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві винести постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках чи інших фінансових установах; винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, провести опис майна боржника із накладенням на нього арешту, а також зобов'язати державного виконавця Дякон Н.М Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві направити запити до реєструючих органів: Державної реєстраційної служби України, ДАІ, ДФС України, Управління Держземагенства України, копії відповідей яких направити стягувачу.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.10.16 у справі №5/58 відкладено розгляд поданої скарги на 11.11.16.

У судовому засіданні 17.10.16 представником скаржника подано заяву про уточнення вимог скарги, в якій просить суд залишити без розгляду вимоги, вказані у п.п.3,4 скарги та підтримання вимог, викладених у п.п. 1-2 скарги.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.11.16 у справі №5/58 відкладено розгляд поданої скарги.

Ліквідатор та представник комітету кредиторів у судовому засіданні усно заперечили проти скарги.

У судовому засіданні судом розглянуто заяву скаржника про уточнення вимог скарги від 17.10.16 та прийнято вказані уточнення як заяву про зменшення вимог по скарзі.

У зв'язку з цим, суд, розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М", с. Мужієво, Берегівський район на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) вимог скарги встановлено наступне.

Скарга мотивована тим, що 19.07.16 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М. при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП№51676706 проявлено бездіяльність щодо вимоги, викладеній у заяві скаржника (стягувача) про відкриття виконавчого провадження та не здійснено заходів щодо накладення арешту на майно та кошти боржника, у відповідності до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник посилається на те, що органом ДВС не здійснено жодних виконавчих дій щодо негайного виконання наказу виданого господарським судом Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58, всупереч ст.ст.30,52,65,66 Закону України «Про виконавче провадження» ні щодо арешту коштів, ні майна боржника. Вказує, що боржником у даному виконавчому провадженні є банк, який входить в десятку найбільших банків, у якого наявне і майно, і грошові кошти, тому державний виконавець має можливість накласти арешт та списати грошові кошти з рахунку. Однак, скаржник наголошує, що державні виконавці органу ДВС неодноразово проявляли бездіяльність щодо виконання наказу виданого господарським судом Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58, що є грубим порушенням законодавства України.

Представник органу ДВС в судове засідання не з'явився та письмові пояснення по суті скарги, а також матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58 витребувані судом, суду не подав.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Частина 1 статті 116 ГПК України встановлює, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Водночас, частина 1 статті 6 Закону України „Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема наказів господарських судів, як вказано у п. 1 ч. 1 ст. 17 вказаного Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України „Про виконавче провадження" державний й виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 52 Закону України „Про виконавче провадження" визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, зокрема встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ч.8 коментованої статті Закону державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 57 цього Закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

В силу приписів ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Статтею 66 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно та кошти боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою господарського суду Закарпатської області від 21.06.16 у справі №5/58, яка залишена без змін вже вирішувалось питання щодо визнання неправомірними дії щодо відмови у відкритті виконавчого провадженні згідно постанови від 09.06.16 ВП№51361279 по виконанню примусовому виконанню наказу виданого господарським судом Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58, скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадженні від 09.06.16 ВП№51361279 по виконанню примусовому виконанню наказу виданого господарським судом Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58, яка прийнята державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в м. Києві Гаспарян Р.Г. При цьому, вказаною ухвалою суду зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гаспарян Р.Г. відкрити виконавче провадження на примусове виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 03.06.16 у справі №5/58.

Предметом стягнення згідно наказу суду від 03.06.16 виданого згідно ухвали господарського суду Закарпатської області від 09.02.16 є стягнення з публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Котнар-М" суми 5570000 грн. Вказана сума є досить значною, тому накладення арешту на майно та кошти боржника є заходом, необхідним для забезпечення виконання наказу суду від 03.06.16 та, відповідно захисту майнових прав скаржника.

Як вбачається з матеріалів скарги, заява скаржника про відкриття виконавчого провадження вих.15 від 14.06.16 містила в собі вимоги про накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. рахунки боржника на час розгляду справи та необхідність негайного виконання наказу виданого господарським судом Закарпатської області від 03.06.16 по справі №5/58.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині своєчасного та повного здійснення заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 03.06.16. про стягнення 5570000,00 грн. боргу, тому судом визнається неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М при здійсненні виконавчого провадження ВП№51676706, у зв'язку з чим скарга на дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22-25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 4-1, ст.ст. 81-1, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу на дії (бездіяльність) відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М. задоволити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дякон Н.М при здійсненні виконавчого провадження ВП№51676706.

Зобов'язати державного виконавця Дякон Н.М Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 03.06.16. про стягнення 5570000,00 грн. боргу.

Ухвалу надіслати скаржнику (стягувачу), боржнику, банкруту, ліквідатору та органу ДВС.

Суддя О.В. Васьковський