РІШЕННЯ

"15" листопада 2016 р.Справа № 921/644/16-г/3

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

Розглянув справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центршляхбуд", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд- Центр", м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області, м. Тернопіль

про cтягнення заборгованості в сумі 11 392 432, 00 грн.

За участю представників сторін від:

Позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 12.10.2016р.);

Відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 08-3/633 від 29.05.2015р.);

Третьої особи: ОСОБА_5 представник (довіреність б/н від 31.10.2016р.)

Учасникам судового процесу в судовому засіданні оголошено склад суду та розяснено їх права і обовязки передбачені статтями 20, 22, 27 ГПК України.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку статті 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання сторін.

В судовому засіданні 15.11.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центршляхбуд" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області про стягнення заборгованості в сумі 11 392 432,00 грн згідно договору підряду № 31 від 30.07.2014 року.

Ухвалою суду від 19.10.2016р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 01.11.2016р., який на підставі статті 77 ГПК України відкладався на 10.11.2016р. з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

Також, ухвалою суду від 19.10.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр", на підставі статті 27 ГПК України.

01.11.2016 р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

У відповідності до статті 77 ГПК України у судовому засіданні 10.11.2016р. судом оголошувалась перерва до 15.11.2016р., про що зазначено у формулярі (протоколі) судового засідання.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових пояснень (вх.№19724 від 15.11.2016р.) та пояснень наданих в судовому засіданні, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов № 08-2/1499 від 31.10.2016 р. (вх.№ 18705) та пояснень наданих в судовому засіданні, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судових зсіданнях проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№ 19455 від 10.11.2016р.) та пояснень наданих в судовому засіданні, просить суд у задоволенні позову відмовити. Також через канцелярію суду надав клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи (вх.№19460 від 10.11.2016р.).

Представник позивача заперечив щодо клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи з підстав, викладених у письмових поясненнях (вх.№ 19724 від 15.11.2016р.).

Розглянувши клопотання представника ТОВ "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР" про призначення будівельно-технічної експертизи, суд встановив, що останнє підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 79 ГПК України визначено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до частин 1 статті 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Частиною 5 статті 42 ГПК України визначено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

При цьому, суд зауважує, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили. Отже, призначаючи експертизу у справі, суд повинен виходити з того, що висновок експертизи має бути спроможним надати інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументом у процесі встановлення об'єктивної істини і не може бути замінений іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з пунктом 5.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об'єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об'єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об'єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов'язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об'єктів нерухомого майна.

Оцінивши зміст питань, які ставить третя особа на вирішення експертизи, суд дійшов висновку, що їх вирішення не призведе до встановлення фактичних даних, які є предметом доказування у даній справі.

Отже, призначення судової експертизи у справі з визначеними третьою особою питаннями, є недоцільним, оскільки запропоновані третьою особою питання не стосуються предмету доказування у цій справі та є такими, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору, оскільки не потребують спеціальних знань.

Також, згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.11.2006 року № 01-8/2651 "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Оскільки потреби в призначенні експертизи немає, тому в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи судом відмовлено.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено:

Згідно статті 1 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є Договори та інші правочини.

Стаття 67 Господарського кодексу України вказує, що відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

30 липня 2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР" (надалі, Генпідрядник/третя особа), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРШЛЯХБУД" (надалі, ОСОБА_6/позивач) та ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Платник/відповідач) укладено договір № 31 відповідно до умов якого Генпідрядник доручає ОСОБА_6 виконати роботи з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення Доманове Ковель Чернівці Тереблече на ділянці км 342+000 - км 345+000 у Тернопільській області, а Платник зобов"язується прийняти та оплатити виконані роботи (п.1.1 Договору).

Згідно п. 2.1, п. 2.2., п. 2.3, п. 2.4 Договору визначено, що договірна ціна становить 12 743 764 гривень 00 копійок з врахуванням ПДВ. Усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюється шляхом перерахування Платником відповідних коштів на рахунок ОСОБА_6. Платник здійснює розрахунки за виконані роботи ОСОБА_6 по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків на підставі підписаних Генпідрядником, ОСОБА_6, Платником "ОСОБА_6 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3) за рахунок бюджетних коштів. ОСОБА_6 виконує роботи з 30.07.2014 р. по 31.10.2014 року.

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони домовились, що прийняття-передача закінчених робіт здійснюється Генпідрядником, Платником від ОСОБА_6 на основі трьохсторонніх "ОСОБА_6 приймання виконаних підрядних робіт" відповідно до діючих норм та правил. Акти виконаних робіт готує ОСОБА_6, підписує та надає їх Генпідряднику, Платнику. Роботи вважаються виконані, коли вони прийнятті Платником. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання - передачі закінчених робіт, які виникли з вини ОСОБА_6, повинні бути усунуті ОСОБА_6 протягом тридцяти днів.

Відповідно до п. 4.4, п.4.5 Договору ОСОБА_6 зобов"язаний виконати з використанням власних ресурсів, у встановлені строки роботи відповідно до кошторисної документації; передати Генпідряднику, Платнику у порядку, передбаченому цим договором та відповідними нормами закінчені роботи, в свою чергу Платник має право прийняти та оплатити виконані роботи керуючись умовами даного договору.

Строком дії Договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов"язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами (п. 7.1, п. 7.2 Договору).

Також 15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР" (надалі, Генпідрядник/третя особа) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРШЛЯХБУД" (надалі, ОСОБА_6/позивач) та ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Платник/відповідач) укладено додаткову угоду до договору № 31 від 30.07.2014 р., якою внесено зміни щодо реквізитів ОСОБА_6.

Вказані Договір та додаткова угода підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов вищезазначеного договору позивач виконав роботи по ремонту автомобільної дороги державного значення Доманове Ковель Чернівці Тереблече на ділянці км 342+000 - км 345+000 у Тернопільській області на загальну суму 11 392 432,00 грн, про що свідчать довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень - жовтень 2014 року на суму 11 392 432,00 грн та акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2014 р. на суму 5 324 185,00 грн; № 2 за жовтень 2014 р. на суму 1 001 098,00 грн та № 3 за жовтень 2014 р. на суму 5 067 147,00 грн, які не прийняті та не оплачені відповідачем.

19 листопада 2015 року комісією у складі голови комісії - директора департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації Ясіновського В,А.; заступника голови комісії - заступника начальника управління - начальника відділу звязку, дорожнього господарства та розвитку транспортної інфраструктури управління розвитку транспортної інфраструктури, паливно- енергетичного комплексу та звязку департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації ОСОБА_7; секретаря комісії - заступника начальника відділу звязку, дорожнього господарства та транспортної інфраструктури управління розвитку транспортної інфраструктури, паливно-енергетичного комплексу та звязку департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації ОСОБА_8; членів комісії - начальника відділу якості технічного контролю та нових технологій ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_9; начальника управління регіонального розвитку, містобудування, архітектури та будівництва, департаменту архітектури, будівництва, житлово-комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації ОСОБА_10; провідного державного фінансового інспектора Держфінінспекції в Тернопільській області Скорого А.М. проведено візуальне обстеження автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест) -Ковель - Чернівці - Тереблене (на Бухарест) км 342+000-345+000 на якій здійснювався ремонт та встановлено, що роботи на вказаному об"єкті проведені, про що складено акт візуального обстеження виконаних робіт по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест) - Ковель-Чернівці-Тереблече (на Бухарест) км 342+000-345+000, який підписаний комісією.

Також комісією у складі директора Департаменту фінансово-економічної роботи Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодору) ОСОБА_11, завідувача відокремленого відділу "Західне представництво" Державного підприємства " Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (ДП "Дорцентр") ОСОБА_12, першого заступника начальника ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_13, начальника відділу якості, технічного контролю та новітніх технологій ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_9, начальника відділу тендерно- договірної роботи ОСОБА_14 та представників співробітника ГУ КЗЕ СБУ капітана ОСОБА_15 та співробітника ГУ КЗЕ СБУ підполковника ОСОБА_16, здійснено аналіз актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) підрядних організацій ТзОВ "Техно-Буд-Центр" по обєктам поточного середнього ремонтів, в частині виконаних та неоплачених робіт у попередні роки, що були визначені постановами Кабінету Міністрів України та планами фінансування за рахунок коштів, залучених Укравтодором під державні гарантії, в тому числі: Поточний ремонт автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест)-Ковель-Чернівці-Тереблече (на Бухарест), на ділянці км 342+000 - км 345+000 для встановлення відповідності видів та обсягів робіт включених у акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) фактичним показникам та зробила висновок, що відповідно до п. 22.2 В.2.3 -4:2007 та розяснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.09.2012р. №7/15-15013 "Щодо норм витрат матеріалів", середньозважені показники товщини шарів асфальтобетонного покриття, які визначені по результатах вибіркового кернування, знаходяться в межах допустимих відхилень відносно проектних та включених у форми КБ - 2в та їх вартість визначено відповідно до діючих нормативних документів, про що свідчить довідка від 19.02.2016 року.

Позивачем на адресу ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області та ТОВ "Техно Буд Центр" неодноразово надсилались довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень - жовтень 2014 року на суму 11 392 432,00 грн та акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2014 р. на суму 5 324 185,00 грн; № 2 за жовтень 2014 р. на суму 1 001 098,00 грн та № 3 за жовтень 2014 р. на суму 5 067 147,00 грн, для підписання, які не прийняті та не підписані, про що свідчать листи від 12.09.2016р. за № 144, № 145.

Також, на адресу ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області направлявся лист - вимога № 146 від 12.09.2016р. з проханням здійснити оплату за виконані роботи на суму 11 392 432,00 грн відповідно до договору № 31 від 30.07.2014 року.

19 вересня 2016 року на дані листи, ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області своєю відповіддю № 16-2/1279 повідомила ТОВ "Центршляхбуд" про наступне, що акти виконаних робіт за договором № 31 від 30.07.2014 р. не містять реквізитів приймання робіт Генпідрядником - відсутні підписи та печатка щодо прийняття даних робіт. Оплата за виконані роботи може бути здійснена виключно після приймання даних робіт Генпідрядником з подальшим прийманням цих робіт платником ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області з врахуванням повноти та достовірності об"ємів виконаних робіт та якості матеріалів згідно вимог чинних СОУ, ДСТУ та ДБН, а тому вимога № 146 від 12.09.2016 р. задоволенню та оплаті не підлягає у зв"язку з відсутністю інформації щодо приймання Генпідрядником виконаних ОСОБА_6 робіт. Також, долучено акт від 14.09.2016 р. обстеження автомобільної дороги, в якому зазначено, що на відремонтованому покритті проїзної частини утворились просадки, колійність, пучини загальною площею 1698 кв.м.

07 жовтня 2016 року позивачем надіслано повторно лист - вимогу за № 68 ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області щодо здійснення оплати за виконані роботи на суму 11 392 432,00 грн відповідно до договору № 31 від 30.07.2014 р., яка залишена без задоволення.

Також 07.10.2016 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центршляхбуд" листом № 69 повідомило ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області, що викладені в листі № 16-2/1279 від 19.09.2016 р. вимоги стосуються гарантійних зобов"язань та не стосуються правильності та повноти відображення обсягів робіт, відображених у направлених на підписання первинних документів.

Як свідчать матеріали справи та стверджує позивач згідно актів приймання-виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, останній виконав роботи на загальну суму 11 392 432,00 грн.

Як стверджує позивач, відповідач порушив умови договору щодо оплати за виконані роботи, заборгувавши станом на час звернення з позовом до суду 11 392 432,00 грн, яку просить суд стягнути з відповідача.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить стаття 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як визначено статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобовязань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

До виконання господарських договорів, згідно частини 1 статті 193 ГК України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Як вбачається зі змісту укладеного сторонами договору, він по своїй правовій природі є договором підряду.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (стаття 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов договору № 31 від 30.07.2014 р. (відповідно до умов якого Генпідрядник доручає ОСОБА_6 виконати роботи з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення Доманове Ковель Чернівці Тереблече на ділянці км 342+000 - км 345+000 у Тернопільській області, а Платник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1 Договору)) позивач виконав роботи по ремонту автомобільної дороги на загальну суму 11 392 432,00 грн, про що свідчать довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень - жовтень 2014 року на суму 11 392 432,00 грн та акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2014 р. на суму 5 324 185,00 грн; № 2 за жовтень 2014 р. на суму 1 001 098,00 грн та № 3 за жовтень 2014 р. на суму 5 067 147,00 грн (містяться в матеріалах справи).

Згідно п. 2.1, п.2.2. п.2.3, п.2.4 Договору визначено, що договірна ціна становить 12 743 764 гривень 00 копійок з врахуванням ПДВ. Усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюється шляхом перерахування Платником відповідних коштів на рахунок ОСОБА_6. Платник здійснює розрахунки за виконані роботи ОСОБА_6 по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків на підставі підписаних Генпідрядником, ОСОБА_6, Платником "ОСОБА_6 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3) за рахунок бюджетних коштів. ОСОБА_6 виконує роботи з 30.07.2014 р. по 31.10.2014 р.

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони домовились, що прийняття-передача закінчених робіт здійснюється Генпідрядником, Платником від ОСОБА_6 на основі трьохсторонніх "ОСОБА_6 приймання виконаних підрядних робіт" відповідно до діючих норм та правил. Акти виконаних робіт готує ОСОБА_6, підписує та надає їх Генпідряднику, Платнику. Роботи вважаються виконані, коли вони прийнятті Платником. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання - передачі закінчених робіт, які виникли з вини ОСОБА_6, повинні бути усунуті ОСОБА_6 протягом тридцяти днів.

Відповідно до п. 4.4, п. 4.5 Договору ОСОБА_6 зобов"язаний виконати з використанням власних ресурсів, у встановлені строки роботи відповідно до кошторисної документації; передати Генпідряднику, Платнику у порядку, передбаченому цим договором та відповідними нормами закінчені роботи, в свою чергу Платник має право прийняти та оплатити виконані роботи керуючись умовами даного договору.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. № 668 та відповідним договором підряду.

Положеннями статті 323 Господарського кодексу України встановлено, що договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" визначено, що документами про виконання договору підряду є документи про хід виконання договору підряду, відповідність робіт і матеріальних ресурсів нормативним вимогам та здійснення контролю за виконанням договірних зобов'язань (журнали виконання робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок тощо), а закінченими роботами - роботи, виконані підрядником відповідно до договору підряду, проектної та кошторисної документації.

Отже, законодавець чітко визначив перелік документації, ведення якої є обов'язковим при виконанні будівельних робіт і яка підлягає переданню ОСОБА_6 Замовнику.

В силу положень статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Варто зазначити, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Відповідної пзиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 02.10.2012 р. у справі № 23/236.

Відповідно до статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи (п. 91 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві").

Пунктом 96 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" визначено, що підписання акту приймання - передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Виходячи з положень вищевикладених норм чинного законодавства, які конкретизовано умовами договору, позивач зобов'язаний надавати акти виконаних робіт відповідачу, який, в свою чергу, за результатом перевірки об'єму та якості виконаних робіт зобов'язаний прийняти належно виконані роботи шляхом підписання уповноваженим представником акту приймання виконаних робіт або надати мотивовану відмову від підписання акту.

Отже, акт приймання виконаних будівельних робіт за своїми ознаками є документом, який підтверджує виконання договору підряду, а тому у відповідача виникає зустрічне зобов'язання перед позивачем щодо необхідності оплати виконаних належним чином будівельних робіт, передбачених умовами Договору підряду.

Також, як встановлено в пунктах 98, 99 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до приписів статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно - правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Враховуючи викладене, відмова відповідача від підписання акта виконаних робіт за договором підряду не звільняє останнього від обов'язку щодо їх оплати.

Аналогічна правова позиція наведена в Оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" № 01-06/374/2013 від 18.02.2013р.

Отже, відповідач на порушення вимог статтей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Судом встановлено, що позивач, надаючи відповідачу для підписання акт виконаних робіт (наданих послуг) й, вимагаючи прийняття, і оплати виконаних робіт та оплати наданих послуг діяв у відповідності із вимогами законодавства і умовами договору. Інших доказів для підтвердження підрядником (виконавцем) виконання робіт і надання послуг ні закон, ні договір не передбачають.

Таким чином, вказаними нормами передбачено, що обов'язок з оплати виконаних робіт законодавець пов'язує саме з двома обставинами: підрядні роботи повинні бути виконані належним чином та у погоджений за домовленістю сторін строк.

Вищевказані акти за своєю правовою природою є внутрішньою документацією і підтверджують наявність юридичних фактів, які входять до підстав позову, та є доказом у справі.

Також, судом встановлено, що 19 листопада 2015 року комісією у складі голови комісії - директора департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації Ясіновського В,А.; заступника голови комісії - заступника начальника управління - начальника відділу звязку, дорожнього господарства та розвитку транспортної інфраструктури управління розвитку транспортної інфраструктури, паливно- енергетичного комплексу та звязку департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації ОСОБА_7; секретаря комісії - заступника начальника відділу звязку, дорожнього господарства та транспортної інфраструктури управління розвитку транспортної інфраструктури, паливно-енергетичного комплексу та звязку департаменту розвитку інфраструктури, транспорту та туризму обласної державної адміністрації ОСОБА_8; членів комісії - начальника відділу якості технічного контролю та: нових технологій ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_9; начальника управління регіонального розвитку, містобудування, архітектури та будівництва, департаменту архітектури, будівництва, житлово- комунального господарства та енергозбереження обласної державної адміністрації ОСОБА_10; провідного державного фінансового інспектора Держфінінспекції в Тернопільській області Скорого А.М. проведено візуальне обстеження автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест) -Ковель - Чернівці - Тереблене (на Бухарест) км 342+000-345+000 на якій здійснювався ремонт та встановлено, що роботи на вказаному об"єкті проведені, про що складено акт візуального обстеження виконаних робіт по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест) - Ковель-Чернівці-Тереблече (на Бухарест) км 342+000-345+000, який підписаний комісією, в тому числі і ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області, відповідачем у даній справі та Платником - згідно договору № 31 від 30.07.2014 року.

Даний факт також підтверджує прийняття будівельних робіт виконаних ОСОБА_6.

Крім того, комісією у складі директора Департаменту фінансово-економічної роботи Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодору) ОСОБА_11, завідувача відокремленого відділу "Західне представництво" Державного підприємства " Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (ДП "Дорцентр") ОСОБА_12, першого заступника начальника ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_13, начальника відділу якості, технічного контролю та новітніх технологій ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_9, начальника відділу тендерно-договірної роботи ОСОБА_14 та представників співробітника ГУ КЗЕ СБУ капітана ОСОБА_15 та співробітника ГУ КЗЕ СБУ підполковника ОСОБА_16, здійснено аналіз актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) підрядних організацій ТзОВ "Техно-Буд-Центр" по обєктам поточного середнього ремонтів, в частині виконаних та неоплачених робіт у попередні роки, що були визначені постановами Кабінету Міністрів України та планами фінансування за рахунок коштів, залучених Укравтодором під державні гарантії, в тому числі: Поточний ремонт автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест)-Ковель-Чернівці-Тереблече (на Бухарест), на ділянці км 342+000 - км 345+000 для встановлення відповідності видів та обсягів робіт включених у акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) фактичним показникам та зробила висновок, що відповідно до п. 22.2 В.2.3 -4:2007 та розяснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.09.2012р. №7/15-15013 "Щодо норм витрат матеріалів", середньозважені показники товщини шарів асфальтобетонного покриття, які визначені по результатах вибіркового кернування, знаходяться в межах допустимих відхилень відносно проектних та включених у форми КБ - 2в та їх вартість визначено відповідно до діючих нормативних документів, про що свідчить довідка від 19.02.2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на адресу ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області та ТОВ "Техно Буд Центр" неодноразово надсилались довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень - жовтень 2014 року на суму 11 392 432,00 грн та акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за вересень 2014 р. на суму 5 324 185,00 грн; № 2 за жовтень 2014 р. на суму 1 001 098,00 грн та № 3 за жовтень 2014 р. на суму 5 067 147,00 грн, для підписання, які не прийняті та не підписані, про що свідчать листи від 12.09.2016 р. за № 144, № 145.

Також, на адресу ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області направлявся лист - вимога № 146 від 12.09.2016 р. з проханням здійснити оплату за виконані роботи на суму 11 392 432,00 грн відповідно до договору № 31 від 30.07.2014 року.

19 вересня 2016 року на дані листи, ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області своєю відповіддю № 16-2/1279 повідомила ТОВ "Центршляхбуд" про наступне, що акти виконаних робіт за договором № 31 від 30.07.2014 р. не містять реквізитів приймання робіт Генпідрядником - відсутні підписи та печатка щодо прийняття даних робіт. Оплата за виконані роботи може бути здійснена виключно після приймання даних робіт Генпідрядником з подальшим прийманням цих робіт платником ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області з врахуванням повноти та достовірності об"ємів виконаних робіт та якості матеріалів згідно вимог чинних СОУ, ДСТУ та ДБН, а тому вимога № 146 від 12.09.2016 р. задоволенню та оплаті не підлягає у зв"язку з відсутністю інформації щодо приймання Генпідрядником виконаних ОСОБА_6 робіт. Також, долучено акт від 14.09.2016 р. обстеження автомобільної дороги, в якому зазначено, що на відремонтованому покритті проїзної частини утворились просадки, колійність, пучини загальною площею 1698 кв.м.

07 жовтня 2016 року позивачем надіслано повторно лист - вимогу за № 68 ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області щодо здійснення оплати за виконані роботи на суму 11 392 432,00 грн відповідно до договору № 31 від 30.07.2014 р., яка залишена без задоволення.

Крім того, 07.10.2016 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центршляхбуд" листом № 69 повідомило ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області, що викладені в листі № 16-2/1279 від 19.09.2016 р. вимоги стосуються гарантійних зобов"язань та не стосуються правильності та повноти відображення обсягів робіт, відображених у направлених на підписання первинних документів.

Заперечуючи проти позовних вимог представники відповідача та третьої особи посилаються на те, що акти виконаних робіт не підписані з підстав того, що роботи за договором виконані позивачем неякісно.

Втім, суд критично ставиться до таких тверджень представників відповідача та третьої особи, виходячи з наступного.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Крім того суд зазначає, що дані акти від 14.09.2016 р. та від 12.10.2016 р. можуть слугувати доказами щодо усунення недоліків відповідно до розділу 6 Договору № 31 від 30.07.2014 року.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3 Договору підряду, перебіг гарантійного терміну експлуатації результатів виконаних робіт розпочинається з дати їх прийняття і продовжується на строк, впродовж якого результати виконаних робіт не могли експлуатуватися внаслідок недоліків, відповідальність за які несе ОСОБА_6 з дати прийняття актів. Платник у разі виявлення впродовж гарантійного терміну експлуатації результатів виконаних робіт недоліків, відповідальність за які несе ОСОБА_6, зобов"язаний без затримки сповістити про це ОСОБА_6 і запросити його для складання відповідного ОСОБА_6 з визначенням в ньому термінів усунення виявлених вад (недоліків). У випадку відмови ОСОБА_6 взяти участь у складанні вищевказаного акта, Генпідрядник та Платник мають право зробити це за участю третьої сторони і надати ОСОБА_6 для усунення ним недоліків. Якщо ОСОБА_6 не забезпечить усунення встановлених недоліків у визначені ОСОБА_6 терміни, Генпідрядник, Платник можуть зробити це в односторонньому порядку запросивши іншого виконавця із компенсацією витрат за рахунок ОСОБА_6.

Судом досліджено та встановлено, що акти від 14.09.2016 р. та від 12.10.2016 р. складені в односторонньому порядку, матеріали справи не містять доказів сповіщення Платником про виявлення недоліків ОСОБА_6 і запрошення останнього для складання відповідного ОСОБА_6 з визначенням термінів усунення виявлених вад (недоліків). Також вказані акти складені відповідно до розділу 6 Договору "Гарантійні терміни експлуатації результатів виконаних робіт", що не є предметом спору та не можуть братися судом до уваги як належні докази щодо стягнення боргу за виконані будівельні роботи.

Також, як слідує із акту візуального обстеження виконаних робіт по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове (на Брест) - Ковель-Чернівці-Тереблече (на Бухарест) км 342+000-345+000 обстеження проведено про виконані роботи та складено відповідний акт - 19.11.2015 р., а акти щодо усунення недоліків, які складені в односторонньому порядку, що суперечить умовам договору - 14.09.2016 р. та 12.10.2016 р., майже рік з моменту виконання будівельних робіт, що дає суду підстави вважати, що останні акти можуть свідчити про природній знос об"єкта та/чи неправильної його експлуатації.

Щодо посилань відповідача на генеральний договір № 5т від 12.05.2014 р. укладений між ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області та ТОВ "Техно-Буд-Центр", зокрема на пункт 7.1 цього Договору, яким визначено, що укладання субпідрядних договорів не створює будь-яких правових відносин між замовником, а саме ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області і субпідрядниками, судом не приймаються до уваги, оскільки предметом доказування є договір № 31 від 30.07.2014 р., стороною якого є ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області та виступає Платником, який відповідно до умов зобов"язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1. Договору № 31 від 30.07.2014 р.).

Отже, відповідач свої договірні зобов"язання щодо сплати за отримані роботи не виконав, заборгувавши позивачу 11 392 432,00 грн.

Приймаючи до уваги, що згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11 392 432 грн 00 коп., які неоплачені станом на день розгляду спору, підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем належними доказами.

Положенням статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 11 392 432 грн 00 коп.

Судовий збір у розмірі 170 886,48 грн, згідно статті 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Також, щодо судового збору судом встановлено наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн 00 коп.

Предметом судового розгляду у справі № 921/644/16-г/3 є вимога майнового характеру: стягнення заборгованості у розмірі 11 392 432,00 грн, за яку належить до сплати 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та становить 170 886,48 грн.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 178 886,48 грн, що підтверджується квитанціями № 76 від 13.10.2016 р. та № 728 від 12.09.2016 р. Таким чином, сума зайво сплаченого судового збору становить 8 000,00 грн.

Згідно статті 7 Закону України "Про судовий збір", в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Для повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 8 000,00 грн позивачу необхідно звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 629, 837, 846, 853, 854, 882 Цивільного кодексу України, статтями 67, 173, 174, 179, 193 Господарського кодексу України та статтями 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 44, 49, 79, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 автомобільних доріг у Тернопільській області, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001 (ідентифікаційний код 25887079) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центршляхбуд", вул. Кіквідзе, 10-А, м. Київ (ідентифікаційний код 38291014) - 11 392 432 грн 00 коп. основного боргу та 170 886 грн 48 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту).

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту), через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.11.2016 року.

Суддя Я.Я. Боровець