ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2016 Справа № 905/3012/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка

про стягнення 58940,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 25.10.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №11/18/47 від 17.05.2016р.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця , м. Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка про стягнення штрафу у розмірі 58940,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.04.2016р. зі станції Авдіївка Донецької залізниці відповідач, згідно накладної № 53266946 відправив вантаж дрібязок коксовий 0-10 (вологий) у вагонах № № 62469382 та 56252851, на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці. На станції призначення було проведено зважування маси вантажу. Під час перевірки у вагонах № № 62469382 та 56252851 було виявлено, що маса вантажу у вищезазначених вагонах не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 58940,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився. 07.11.2016р. через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив суд зменшити розмір штрафу за неправильно зазначену масу вантажу до 1 розміру провізної плати з огляду на те, що невірно зазначена маса вантажу не повязана з безпекою руху та не заподіяла позивачу збитків або інших негативних наслідків.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник), зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці, відвантажило на адресу ВАТ ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ (вантажоодержувач) за залізничною накладною № 53266946, вантаж дрібязок коксовий 0-10 (вологий). При оформленні залізничної накладної № 53266946 відповідачем у вагоні № 62469382 вказано масу вантажу: нетто 52700кг, тара 23300кг; у вагоні № 56252851 вказано масу вантажу: нетто 47100кг, тара 22400кг. Завантаження вантажу у вагони здійснювалось засобами відправника.

Після прибуття вагону № 62469382 на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці, було здійснено зважування маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній № 53266946.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом РА № 003782/34 складеним 14.04.2016р., в розділі Д якого зазначено: При комісійній видачі та перевірки маси вантажу коксовий дрібязок у вагоні № 62469382 на вагонних вагах ПАТ «ПівГЗК» справних в технічному відношенні, пройдених гос-повірку 04.03.2016 року вантажопідйомністю 200 тон, вагарем ПАТ «ПівГЗК» Кассара в присутності прийомоздавальника станції Кривий Ріг Іващенко, представника вантажоодержувача ПАТ «ПівГЗК» Зубко виявилось: вага згідно документу: тара 23300 кг, нетто 52700 кг. В дійсності виявилось: брутто 715500 кг, тара по документу 23300 кг, нетто 48250 кг, що на 4450 кг менше проти нетто по документу. Навантаження вантажу в вагоні на рівні бортів, шапкою. Вантаж маркований подовжньою смугою вздовж вагона вапном. Двері люка закриті. В технічному відношенні справний. НВР в штаті станції не має.

Також після прибуття вагону № 56252851 на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці, було здійснено зважування маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №53266946.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом РА № 003783/35 складеним 14.04.2016р, в розділі Д якого зазначено: При комісійній видачі та перевірки маси вантажу коксовий дрібязок в вагоні № 56252851 на приписних вагонних вагах ПАТ «ПівГЗК» справних в технічному відношенні, пройдених гос-повірку 04.03.2016 року вантажопідйомністю 200 тон, вагарем ПАТ «ПівГЗК» Кассара в присутності прийомоздавальника станції Кривий Ріг Іващенко, представника вантажоодержувача ПАТ «ПівГЗК» Зубко виявилось: вага згідно документу: тара 22400 кг, нетто 47100 кг. В дійсності виявилось: брутто 67350 кг, тара по документу 22400 кг, нетто 44950 кг, що на 2150 кг менше проти нетто по документу. Навантаження вантажу в вагоні на рівні бортів, шапкою. Вантаж маркований подовжньою смугою вздовж вагона вапном. Двері люка закриті. В технічному відношенні справний НВР в штаті станції немає.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський № НОМЕР_1, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 3 місяців. 01.09.2016 була проведена державна повірка зазначених ваг.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (далі Правила оформлення), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 року за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 62469382 складає 5979,00 грн., а за за перевезення вантажу у вагоні № 56252851 складає 5809,00 грн.

Позивачем за неправильно зазначену у залізничній накладній № 53266946 масу вантажу у вагоні №62469382 нарахований штраф відповідачу в розмірі 29895,00 грн., а за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні № 56252851 нарахований штраф відповідачу в розмірі 29045,00 грн.

Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також враховуючи, що фактична маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу частково та зменшує розмір штрафу до 1 провізної плати за кожним вагоном.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребоває докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) штраф у розмірі 11788,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 28.11.2016 р.

Суддя Ю.В. Бокова