Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ
"29" листопада 2016 року Справа № 927/1020/16
позивач: Публічне акціонерне товариство "Фідобанк",
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес Лімітед",
Суддя Лавриненко Л.М.
ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
від позивача: ОСОБА_1, довіреність №17 від 21.07.2016, представник
від відповідача: не зявився
14.11.2016 Позивачем подано клопотання про залучення до матеріалів справи копії договору банківського рахунку № 515009 від 06.11.2013, копії заяви відповідача про відкриття поточного рахунку від 06.11.2013 та копії електронного повідомлення-відповіді щодо взяття на облік/закриття рахунка платника податків у контролюючому органі. Разом з копіями оригінали зазначених документів було надано суду для огляду в судовому засіданні. Оригінали оглянуті судом та повернуті представнику позивача.
Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судові засідання 14.11.2016 та 29.11.2016 не зявився, документів, витребуваних ухвалами суду від 03.11.2016 та 14.11.2016 суду не надав.
Копія ухвали про порушення провадження у справі від 03.11.2016, направлена на адресу відповідача повернулася до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення звязку "через не запит".
Ухвала суду від 14.11.2016 про відкладення розгляду справи, направлена на юридичну адресу відповідача (вул. Київська, буд. 273/5, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500) повернута суду поштовим відділенням звязку без вручення адресату з відміткою поштового відділення звязку "через не запит".

Ухвала суду від 14.11.2016 про відкладення розгляду справи, направлена на адресу ліквідаційної комісії відповідача (проспект Петра Григоренка, 23, м. Київ, 02081) повернулись до суду з відміткою поштового відділення звязку "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача".

Представник позивача в судовому засіданні 29.11.2016 заявив усне клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

Ухвалами суду від 03.11.2016, 14.11.2016 сторони були повідомлені, що незявлення в судове засідання повноважних представників відповідача не є перешкодою для розгляду спору по суті.

Позивачем в судовому засіданні 29.11.2016 подано клопотання №90 від 28.11.2016 про залучення до матеріалів справи: розрахунку заборгованості ТОВ "Гермес Лімітед" перед ПАТ "Фідобанк" з дати укладання договору про надання овердрафту №1694Ю від 16.07.2014; виписку по поточному рахунку №5009 з 16.07.2014 по 21.11.2016; виписку по аналітичному рахунку з обліку зобовязання за овердрафтом № 5009.

Крім того, в судовому засіданні 29.11.2016 позивачем було надано суду для огляду оригінал договору про надання овердрафту №1694Ю від 16.07.2014. Оригінал договору оглянуто судом та повернуто представнику позивача.

Суд задовольнив клопотання позивача та долучив документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.11.2016 суд перейшов до розгляду спору по суті.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, але відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористався, в судове засідання не зявився і про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

16.07.2014 між публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гермес Лімітед" (позичальник, відповідач по справі) було укладено договір про надання овердрафту № 1694Ю, відповідно до умов якого ліміт овердрафту за цим договором встановлюється в розмірі 32000,00 грн; максимальний строк безперервного користування овердрафтом протягом якого на поточному рахунку позичальника дозволена наявність дебетового сальдо на кінець операційного дня, яке не може перевищувати встановленого ліміту овердрафту, становить 30 календарних днів; термін погашення овердрафту до 15 липня 2015 включно, якщо інша дата (день) не випливатиме з умов цього договору; проценти за користування овердрафтом в розмірі 25% річних.

Відповідно до п.2.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014, банк зобовязується надати позичальнику за поточним рахунком останнього (№5009, відкритий в ПУАТ "Фідобанк", код банку 300175) овердрафт в межах ліміту овердрафту на умовах цього договору, а позичальник зобовязується сплачувати банку заборгованість за овердрафтом, з врахуванням визначеного цим договором строку безперервного користування овердрафтом та терміну погашення овердрафту, сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії та інші платежі в розмірі та на умовах, обмовлених цим договором.

Цільове призначення овердрафту для ведення операційної діяльності позичальника, поповнення обігових коштів. В будь-якому випадку позичальник не може користуватися овердрафтом на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України (п. 2.3. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014).

Пунктом 12.2. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Таким чином, між сторонами у справі склались спірні правовідносини з приводу виконання укладеного між ними договору, умовами якого передбачено надання банком позичальнику кредиту (овердрафту) понад залишок на поточному рахунку для оплати розрахункових документів позичальника, шляхом дебетування поточного рахунка позичальника.

По своїй правовій природі, підписаний між позивачем і відповідачем договір є кредитним договором на умовах овердрафту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

На виконання взятих на себе зобовязань по договору про надання овердрафту №1694Ю від 16.07.2014, банком здійснювалось в період з 16.07.2014 по 05.09.2016 кредитування відповідача в межах встановленого ліміту в розмірі 32000 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника №5009 (відкритий в ПУАТ "Фідобанк", код банку 300175, на підставі заяви про відкриття поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Лімітед" та договору банківського рахунку №515009 від 06.11.2013 (а.с.68-71), що підтверджується випискою з рахунку відповідача № 509 за період з 16.07.2014 по 27.09.2016 (а.с.27-41), копія якої додана до матеріалів справи.

Згідно з п.8.2. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 позичальник зобовязаний виконувати свої зобовязання за договором, в тому числі погашати заборгованість за овердрафтом, сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії, здійснювати будь-які інші платежі, обумовлені договором.

Пунктом 4.1.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 передбачено, що позичальник зобовязаний здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом не пізніше останнього дня строку безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому випадку не пізніше терміну погашення овердрафту. Якщо заборгованість позичальника за овердрафтом обліковується на поточному рахунку, то поверненням овердрафту вважається відсутність дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника на кінець операційного дня.

Відповідно до п. 4.8.3. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014, якщо позичальник не здійснить погашення заборгованості перед банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом та/або комісією 2 протягом вказаного в п. 4.8.2. договору пятнадцятиденного строку, останній день такого строку встановлюється сторонами як термін погашення овердрафту, та наступного банківського (операційного) дня, що слідує за днем, визначеним як термін погашення овердрафту за цим пунктом 4.8.3. банк переносить вищевказану заборгованість позичальника на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Відповідач в порушення п.4.1.,4.8. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 взяті на себе зобовязання не виконав і кредит, в установлений максимальний 30-денний безперервний строк користування овердрафтом, який сплив 06.09.2014, і додатковий 15-денний термін, не повернув. Заборгованість по кредиту станом на 23.09.2014 становила 31066,15 грн.

Як свідчать матеріали справи в період з 23.09.2014 по 07.10.2014 відповідачем було сплачено в рахунок погашення 11693,61 грн, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку №15009 з 22.09.2014 по 07.10.2016 (а.с.40-41), копія якої додана до матеріалів справи. Непогашена прострочена заборгованість по кредиту на час розгляду справи становить 19372,54 грн.

Відповідно до ч.1-4 ст. 1056 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно з п.4.2.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014, проценти за користування овердрафтом нараховуються в валюті овердрафту за процентною ставкою, обумовленою цим договором (згідно з розділом 1 договору 25% річних), щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом на кінець відповідного дня, виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у місяці та календарна кількість днів у році (або 360 днів у році якщо валютою овердрафту є долари США або Євро). Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку позичальника і припиняється в день (включно), що передує дню фактичного погашення заборгованості за овердрафтом.

Пунктом 4.3.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 визначено, що проценти за користування овердрафтом мають сплачуватися позичальником в валюті овердрафту щоденно, наступного операційного дня після дня їх нарахування, в тому числі, за рахунок кредитних коштів в межах доступного залишку ліміту овердрафту.

Відповідно до п. 4.6., 4.7. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014, оплата процентів за користування овердрафтом та/або комісії 2 за відсутності власних коштів позичальника на його поточних рахунках, відкритих в банку, сплачується позичальником за рахунок овердрафту в межах невикористаного ліміту овердрафту. При цьому, якщо на момент оплати за рахунок невикористаного ліміту овердрафту процентів за користування овердрафтом та/або комісії 2 відсутня заборгованість позичальника за овердрафтом, то починається відлік нового строку безперервного користування овердрафтом.

Платежі, передбачені цим договором вважаються здійсненими позичальником у належний строк, якщо сума відповідних платежів в повному розмірі надійшла на відповідні рахунки банку протягом банківського (операційного) дня в строки, визначені цим договором. Якщо останній день строку відповідного платежу не є банківським (операційним) днем, то сторони встановили, що відповідний платіж повинен бути здійснений позичальником не пізніше наступного за ним банківського (операційного) дня. При цьому, якщо у позичальника наявна заборгованість за цим договором по сплаті, зокрема, процентів за користування овердрафтом, але не скінчився строк безперервного користування овердрафтом, така заборгованість не переноситься на рахунки простроченої заборгованості та позичальник має право погасити її до закінчення строку безперервного користування овердрафтом.

Якщо по закінченню строку безперервного користування овердрафтом позичальник здійснив погашення фактичної заборгованості перед банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом, то: з наступного календарного дня, що слідує за днем закінчення строку безперервного користування овердрафту, позичальник втрачає право на оплату своїх розрахункових документів за рахунок ліміту овердрафту (п. 4.8.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014).

За період користування кредитом з 08.08.2014 по 26.09.2016 позичальник зобовязаний був сплатити проценти в сумі 10683,23 грн.

В порушення взятих на себе зобовязань, відповідач проценти за користування кредитом сплатив частково в сумі 1163,69 грн. Заборгованість за нарахованими процентами за період користування кредитом з 08.08.2014 по 26.09.2016 становить 9519,54 грн.

Доказів погашення кредиту та процентів на час розгляду справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені за кредитом та процентами, позивач просить суд стягнути з відповідача 16485,05 грн пені за прострочку повернення кредиту за період з 22.09.2014 по 27.09.2016 та 3865,57 грн пені за прострочку сплати процентів в період з 22.09.2014 по 27.09.2016.

В силу ст.546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

У відповідності до ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Розділом 1 договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 сторонами визначено, що пеня встановлюється в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату прострочення відповідного платежу.

Пунктом 9.4. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014 передбачено, що при невиконанні позичальником будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник зобовязаний сплатити банку пеню. Сплата позичальником пені не звільняє позичальника від виконання ним вищевказаних зобовязань.

Відповідно до п. 4.5.1. договору про надання овердрафту № 1694Ю від 16.07.2014, пеня розраховується щоденно, за кожний день прострочення сплати відповідного платежу (включаючи день виникнення простроченої заборгованості та день фактичного погашення простроченої заборгованості), в національній валюті України (по курсу НБУ на день фактичного розрахунку, якщо валютою заборгованості є іноземна валюта) та має бути сплачена позичальником на відповідний рахунок банку. Пеня розраховується, виходячи з умови тривалості року, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році, а також виходячи з фактичної кількості днів у місяці).

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем (позичальником) взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту (овердрафту), але враховуючи, що позивачем при розрахунку пені за прострочку повернення кредиту за період з 22.09.2014 по 27.09.2016 було допущено арифметичну помилку, а також не враховано, що п'ятнадцятий день повернення кредиту припав на 21.09.2014, який був вихідним днем, а тому з урахуванням ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, останнім днем повернення кредиту є 22.09.2014, відповідно прострочка оплати виникла з 23.09.2014. Отже пеня за прострочку повернення кредиту підлягає стягненню за період з 23.09.2014 по 27.09.2016 в сумі 16462,81 грн. Вимога позивача в частині стягнення з відповідача пені за прострочку сплати процентів в період з 22.09.2014 по 27.09.2016 в сумі 3865,57 грн є правомірною і підлягає також задоволенню.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобовязання не виконав, кредит в установлений строк в повній сумі не повернув, проценти за його користування, пеню за несвоєчасне повернення кредиту і пеню за несвоєчасну сплату процентів не сплатив, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 19372,54 грн заборгованості по кредиту; 9519,54 грн заборгованості по процентам; 16462,81 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та 3865,57 грн пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом. У решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст.4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1377,38 грн.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 254, 525, 526, 530, 610, 612, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1066, 1069 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193, 231,232 Господарського кодексу України, ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Лімітед", вул.Київська, буд. 273/5, м.Прилуки, 17500 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", місцезнаходження: вул. В.Васильківська, 10, м. Київ, 01601, адреса для листування: вул.Реміснича, 23, м.Чернігів, 14000 (р/р 1026 у НБУ, м.Київ, МФО 300001, ) 19372,54 грн заборгованості по кредиту, 9519,54 грн заборгованості по процентам, 16462,81 грн пені за прострочку повернення кредиту, 3865,57 грн пені за прострочку сплати процентів та 1377,38 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 30.11.2016

Суддя Л.М. Лавриненко