ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р.Справа № 922/3160/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури , м. Дергачі в інтересах держави в особі Валківської міської Ради, м. Валки
до 1) СПД ФО ОСОБА_2, м. Валки , 2) СПД ФО ОСОБА_1, м. Валки
про внесення змін до договору
за участю представників:

Прокурор - Чирік В.Г., що діє за посвідченням № 036688 від 11.12.2015 року;

позивача (Валківська МР) - Мусаєв Т.С., довіреність № 02-18/995 від 29.09.2016 року ;

відповідача (СПД ФО ОСОБА_2.) - Янковський С.А., діє на підставі договору про надання правової допомоги від 29.09.2016 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності НОМЕР_1 від 11.02.2009 року;

відповідача (СПД ФО ОСОБА_1.) - Янковський С.А., діє на підставі договору про надання правової допомоги від 29.09.2016 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності НОМЕР_1 від 11.02.2009 року.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Валківської міської Ради (м. Валки) звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить внести зміни до договору оренди землі від 17.02.05 р. укладеного з СПД ФО ОСОБА_2 (м. Валки) та СПД ФО ОСОБА_1 (м. Валки) про надання в оренду для ведення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1, земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання загальною площею 0,7258 га, зареєстрованого 24.06.2015 року № 39922321, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: "9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки землі". Судові витрати просить покласти на відповідача.

30.09.16р. на підставі розпорядження керівника суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 дану справу передано для розгляду судді Шарко Л.В.

Відповідно до ч.1,3 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Приймаючи до уваги абзац 4 п. 3.8. постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р. заново розгляд справи починається і в разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Таким чином, у зв'язку зі зміною складу суду, 30.09.16р. строк розгляду справи 922/3160/16 починається заново, а також спочатку починається перебіг двохмісячного строку розгляду справи.

03.10.16р. представник відповідача (СПД ФО ОСОБА_5.) надав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

27.10.16р. представник позивача надав письмові пояснення з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

09.11.16р. прокурор надав письмові пояснення по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

16.11.16р. представник відповідача (ФОП ОСОБА_2.) надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

16.11.16р. представник відповідача (ФОП ОСОБА_2.) надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду оскільки позовну заяву підписано особою яка не мала права її підписувати.

Суд, розглянувши дане клопотання відмовляє в його задоволенні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно ст. 12 Закону України "Про прокуратуру" у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону, де значиться перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур.

Вказаним додатком зазначено, що повноваження Дергачівської місцевої прокуратури розповсюджуються в тому числі і на Валківський район Харківської області.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ст.2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №3-рп/99 по справі про офіційне тлумачення положень ст. 2 ГПК України (п.2 резолютивної частини) під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, треба розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом представлені повноваження органу виконавчої влади. ГПК України не обмежує прокурора в здійсненні своєї діяльності принципом територіальності.

Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Валківської міської ради, як суб'єкта, уповноваженого розпоряджатися спірною земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення.

Підставою для представництва є порушення інтересів держави, оскільки у зв'язку із несплатою орендарем орендної плати, встановленої законом, у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, призводить до ненадходження коштів до бюджету.

Водночас, органами місцевого самоврядування - Валківською міською радою Харківської області до цього часу не вжито належних заходів щодо усунення вищевказаних порушень, у тому числі щодо зобов'язання відповідача привести у відповідність розмір орендної плати до вимог законодавства, що спричиняє порушення економічних інтересів держави.

Слід також зауважити, що орендна плата надходить до місцевого бюджету, від повноти наповнення якого залежить нормальна життєдіяльність та функціонування адміністративно-територіальної одиниці, несплата якої є порушенням державного інтересу у сфері фінансування у відповідному районі.

Враховуючи вищевикладене, не здійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів держави, є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор в судовому засіданні 16.11.16р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.16р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача (СПД ФО ОСОБА_2.) в судовому засіданні 16.11.16р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача (СПД ФО ОСОБА_1.) в судовому засіданні 16.11.16р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Рішенням XXVIII сесії Валківської міської ради IV скликання від 07.02.2005 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки на умовах оренди СПДФО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для ведення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1 Харківської області та встановлення відсотку від грошової оцінки землі для визначення орендної плати за користування земельною ділянкою" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельної ділянки на умовах оренди СПДФО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для ведення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1, враховано взаємну згоду сторін та встановлено 0,5 відсотку від грошової оцінки земельної ділянки для подальшого визначення орендної плати за землю.

На підставі вказаного вище рішення 17.02.02 між Валківською міською радою та СПДФО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання загальною площею 0,7258 га, у АДРЕСА_1, Харківської області.

Вказаний договір зареєстрований у Валківському РВ ХРТ ДП "Центр ДЗК" при Держкомітеті України по земельним ресурсам від 17.02.2005р. за №103.

Відповідно до п.5 вищевказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору складала 4329939,71 гривень.

Пунктами 9, 11 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 0,5% від нормативної грошової оцінки землі. Орендна плата вноситься щоквартально.

Відповідно до п. 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз у 3 роки.

В позовній заяві прокурор вказує, що у відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Валківському районі від 24.03.2016 нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 7423119,50 гривень.

Так, прокурор вважає, що згідно діючого договору оренди землі від 17.02.2005, укладеного між Валківською міською радою та СПДФО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставка орендної плати істотно занижена, остання повинна становити не менше 3% (згідно ст. 288 Податкового кодексу України). За таких обставин, договір оренди земельної ділянки від 17.02.2005 в частині встановлення річної орендної плати не відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 632 ЦК України, визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ПК України)(частини перша, друга статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктами 288.5.1 та 288.5.2 п. 2.88.5. ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто, законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Проте даним змінам повинна передувати процедура передбачена законодавством, а саме винесення Харківською обласною державною адміністрацією рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наявність Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складеного Головним Управлінням Держземагентсва у Харківської області, до завдань якого входить, зокрема, забезпечення науково-експертного, аналітичного, інформаційного та методичного проведення землевпорядних, землеоціночних робіт та безпосередньо розрахунку на підтвердження методики розрахунку орендної оплати відповідної земельної ділянки.

В позовній заяві прокурор вказує, що у відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Валківському районі від 24.03.2016 нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 7423119,50 гривень, однак, а ні прокурор, а ні позивач не надали до матеріалів справи докази, в підтвердження розміру вказаної оцінки, тобто до суду Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надано не було.

Як вже зазначалось, положеннями ст. 632 ЦК України визначено, що в договорі встановлюється розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Також, судом було зазначено, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сторонами не було надано суду нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": п. 2.1. згідно з частиною другою статті 43 Господарського процесуального кодексу та статтею 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що докази в підтвердження того, що нормативно-грошова оцінка землі є на теперішній час визначеною, підтвердженою, законною не надано до суду, а також, враховуючи, що постановою Валківського районного суду Харківської області від 07.06.2016 року по справі №615/1182/15-а, рішення LXV cесії Валківської міської ради VI скликання від 27.01.2015 року №1506 "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель м. Валки Валківської міської ради Валківського району Харківської області" (а.с. № 39-41) - скасовано, та з огляду на те, що Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивачем та прокурором надано не було, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенні позовних вимог прокурора.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові було відмовлено повністю, тому судові витрати залишаються за прокуратурою.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.129, 144 Конституції України, ст.ст. 11, 628, 629, 632, 651, 652 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 181, 188, 189 Господарського кодексу України, ст.ст. 21, 30 Закону України "Про оренду землі", та керуючись ст.ст.1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.11.2016 р.

Суддя Л.В. Шарко