ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.12.2016 Справа № 908/3206/16

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Синтез Трейд» (13343, Житомирська область, Бердячівський район, с. Скраглівка, вул. Чуднівська, 104, к. 3)

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Інгрід Трейд» INGRID TREDE (Partnership Suite 48, 88-90 Hutton Garden street, London, EC1N 8PN, United Kingdom)

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітополь хліб» (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, 8, офіс 43)

про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за контрактом № 0407 від 04.07.2016 р. у розмірі 2087711,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.11.2016 р. складає 53569688,63 грн.

Встановив, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до п. 4. ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Пунктом 5 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Під позовною вимогою розуміється конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд приймає рішення по справі, яка являє собою предмет позову. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, законодавством передбачено, якщо позов подано до конкретного відповідача, то позовна вимога повинна заявлятись до останнього, ця вимога повинна ґрунтуватись на фактичних обставинах у справі, випливати з конкретного спірного правовідношення та вказувати на порушення відповідачем прав позивача.

В обґрунтування вимог до відповідача-2 як до солідарного боржника позивач посилається на умови договору поруки № 0407 від 04.07.2016 р., згідно якого у випадку порушення боржником обовязку за основним договором поручитель відповідає перед кредитором на суму 1000 грн. як солідарний боржник.

У відповідності до ст. 33 та ч.2 ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, до обставин, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача, а також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу позивача. Посилання на закон являє собою юридичні підстави позову. У позовній заяві повинні бути викладені норми матеріального права, які регулюють спірні матеріально-правові відносини та які порушені відповідачем.

Статтею 541 ЦК України врегульовано загальні умови солідарного зобов'язання. Так, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виходячи з аналізу законодавчих положень, солідарна відповідальність боржників настає лише у випадках, прямо визначених в законі чи договорі, при цьому кредитору надається право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом або від одного із боржників.

Позивач не посилається на норми законодавства чи умови договору, якими передбачено підстави для солідарного стягнення заборгованості за контрактом № 0407 в повному обсязі (в розмірі 2087711,92 доларів США) з відповідачів.

Таким чином, позивачем в поданій позовній заяві, не вказано законодавство на підставі якого заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості за контрактом № 0407 від 04.07.2016 р. в повному обсязі з відповідачів.

Крім того, договір № 0407 від 04.07.2016 р., укладений позивачем та відповачем-1, містить арбітражне застереження, відповідно до якого всі спори, які виникнуть стосовно виконання цього контракту будуть розглядатися в господарському суду Дніпропетровської області у відповідності до Господарського процесуального кодексу України. Правом, яке регулює цей контракт є матеріальне та процесуальне право України.

Як зазначалось вище, згідно пункту 4 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, якщо позов подано до кількох відповідачів.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 116 ГПК України якщо судове рішення прийнято проти декількох відповідачів видаються декілька наказів, у яких зазначаються один відповідач та один стягувач а також визначається, що обовязок є солідарним. Аналогічні положення викладено в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не виконав вимогу пункту 4 частини 2 статті 54 ГПК України, не вказав у позовній заяві позовні вимоги до кожного з відповідачів з урахуванням того, що виконання зобовязання забезпечене порукою частково (на суму 1000 грн.) згідно договору поруки №0407, на підставі якого позивач вказав у позовній заяві двох відповідачів та подав позов саме до господарського суду Запорізької області. Вказана обставина є визначальною для вирішення питання щодо можливості розгляду справи в господарському суді Запорізької області, оскільки відсутність викладення належним чином змісту позовних вимог у позовній заяві може призвести до штучної зміни територіальної підсудності розгляду спору між сторонами за контрактом № 0407 та невірного визначення територіальної підсудності справи.

Крім того, приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобовязаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви № 1 від 29.11.2016 р. (вх. № 3464/09-05 від 09.11.2016 р.) на підтвердження направлення відповідачу-2 копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано перший аркуш позовної заяви з відміткою директора ТОВ «Мелітополь хліб» (відповідача-2) про отримання примірнику позову № 1 від 29.11.2016 р. з додатками. При цьому, аркуш позовної заяви, на якому зроблено відповідну відмітку, містить застереження, що така позовна заява подається судді Дроздовій С.С. у справі № 908/2221/16. З урахуванням вищевикладеного, проставлена на позовній заяві відмітка відповідача-2 не може вважатися належним доказом надіслання відповідачеві-2 копії позовної заяви та доданих до неї документів. Інших доказів направлення копії позовної заяви відповідачу-2 не надано.

Згідно до пункту 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути ТОВ «Синтез Трейд» без розгляду.

Додаток: на 30 арк., в тому числі оригінал платіжного доручення № 650 від 29.11.2016р. (судовий збір), транспортна накладна № НОМЕР_1 від 30.11.2016 р.

Суддя В.В.Носівець