ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 922/655/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про розірвання договору та стягнення 48880,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, довіреність №401 від 15.03.2016;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність №257 від 25.03.2016

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд розірвати договір №1113-122 про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) від 29.04.2015, укладеного між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 48880,00 грн., які були сплачені позивачем за цим договором.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн.

В обгрунтування позову позивач посилається, зокрема на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) №1113-122 від 29.04.2015, а саме зазначає, що всупереч встановленим у договорі вимогам, створений веб-ресурс не має всіх необхідних вимог, які встановлювались погодженим сторонами Технічним завданням та окремими положеннями договору, у зв'язку з чим позивач не має можливості повноцінно його використовувати у своїй діяльності для реалізації товарів, до того ж відповідач самовільно, без остаточного погодження з позивачем взяв на себе ініціативу по обранню дизайну та його графічного наповнення, крім того, позивачем було створено сайт (atua.toys) з використанням "піратської" платформи "GMS Simpla", у зв'язку з чим сайт працює не у відповідності до Технічного регламенту та до позивача не перейшло авторське право.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 березня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29 березня 2016 року о 11:30 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Відповідач через канцелярію суду 24.03.2016 надав заперечення на позовну заяву (вх. №9902), в яких заперечує проти позову, зокрема посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких документів, які підтверджували б нанесення відповідачем позивачу будь-якої шкоди в результаті неналежного виконання зобов'язань відповідача, до того ж позивач прийняв усі виконані роботи за актами наданих послуг без претензій до вартості, якості та строків виконання їх відповідачем. Щодо посилання на збій роботи сайту, то відповідач зазначає, що зважаючи на тривалий строк перебування сайту поза зоною контролю відповідача та непрофесійної технічної підтримки сайту третіми особами або втручання в роботу складових веб-ресурсу з метою його зміни, могли призвести до таких наслідків. Крім того, зазначає, що у правовласника GMS Simpla відсутні претензії до відповідача з приводу використання його інтелектуальної власності.

Також, представниками відповідача через канцелярію суду 24.03.2016 було подано клопотання щодо зміни територіальної підсудності спору (вх. №9907).

В обгрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що предмет позову містить посилання на порушення прав інтелектуальної власності, а тому даний спір має розглядатися господарським судом м.Києва.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року вищезазначене клопотання відхилено судом з наступних підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд розірвати договір №1113-122 про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) від 29.04.2015, укладеного між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 48880,00 грн., які були сплачені позивачем за цим договором.

В обгрунтування позову позивач посилається, зокрема на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) №1113-122 від 29.04.2015, а саме зазначає, що всупереч встановленим у договорі вимогам, створений веб-ресурс не має всіх необхідних вимог, які встановлювались погодженим сторонами Технічним завданням та окремими положеннями договору, у зв'язку з чим позивач не має можливості повноцінно його використовувати у своїй діяльності для реалізації товарів, до того ж відповідач самовільно, без остаточного погодження з позивачем взяв на себе ініціативу по обранню дизайну та його графічного наповнення, крім того, позивачем було створено сайт (atua.toys) з використанням "піратської" платформи "GMS Simpla", у зв'язку з чим сайт працює не у відповідності до Технічного регламенту та до позивача не перейшло авторське право.

Отже, даний спір виник за договором про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) №1113-122 від 29.04.2015 стосовно виконання відповідачем своїх зобов'язань з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту), який за своєю правовою природою є договором підряду та дані правовідносини регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Оскільки результатом вищевказаних робіт є певний створений продукт, який не споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, даний продукт носить матеріальний результат, а сам Договір спрямований на регулювання процесу створення даного матеріалізованого результату, а тому суд вважає, що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Враховуючи вищевикладене та те, що між сторонами виник спір стосовно належності виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб-сайту) №1113-122 від 29.04.2015 щодо виконання роботи з розробки веб-сайту, суд вважає, що даний спір не пов'язаний із захистом прав інтелектуальної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Згідно з ч.4 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи те, що даний спір не пов'язаний із захистом майнових прав інтелектуальної власності, у суду відсутні правові підстави для передачі справи за підсудністю до господарського суду м. Києва, а тому суд відхилив дане клопотання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року призначено по справі № 922/655/16 судову інженерно - технічну експертизу, зупинено провадження у справі, матеріали справи направлені до Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України для проведення відповідної експертизи.

20.05.2016 на адресу суду надійшов лист Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (вих. № 327 від 13.05.2016), до даного листа додано клопотання експерта ОСОБА_5 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи, а також судовий експерт пропонує на вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1. Чи є електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" працездатним? Чи виконує він заявлені функції?

2. Чи відповідає електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" вимогам Технічного завдання?

3. Чи містить електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" ознаки об'єкта права інтелектуальної власності?

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 червня 2016 року провадження у справі № 922/655/16 поновлено для вирішення вказаного клопотання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 червня 2016 року задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових даних, необхідних для проведення судової інженерно - технічної експертизи, направлено додаткові документи по справі №922/655/16 до Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України та провадження у справі зупинено до вирішення питань, поставлених господарським судом судовому експерту.

30 червня 2016 року на адресу господарського суду Харківської області надійшов лист Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (вих. № 451 від 21.06.2016), в якому повідомлено про повернення матеріалів справи №922/655/16 без виконання судової експертизи, у зв'язку з несплатою Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 витрат за проведення експертизи згідно рахунку № 121 від 22.04.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 липня 2016 року провадження у справі № 922/655/16 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 12 липня 2016 р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 липня 2016 року призначено по справі № 922/655/16 судову інженерно - технічну експертизу, зупинено провадження у справі, матеріали справи направлені до Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

На вирішення судового експерта поставлені запитання:

- Чи є електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" працездатним? Чи виконує він заявлені функції?

- Чи відповідає електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" вимогам Технічного завдання?

- Чи містить електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" ознаки об'єкта права інтелектуальної власності?

Також, запропоновано судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

05.08.2016 на адресу суду надійшов лист Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (вих. № 555 від 29.07.2016), до даного листа додано клопотання судового експерта Кривоножко Г.Є. про надання додаткових матеріалів.

З метою поновлення провадження у справі для розгляду вказаного клопотання судового експерта, листом від 08.08.2016 сторони були викликані у судове засідання на 02.09.2016 об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 вересня 2016 року провадження у справі № 922/655/16 поновлено для вирішення вказаного клопотання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 вересня 2016 року задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової інженерно - технічної експертизи, направлено матеріали справи та додаткові документи по справі №922/655/16 до Науково - дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України та провадження у справі 922/655/16 зупинено до вирішення питань, поставлених господарським судом судовому експерту.

15.11.2016 на адресу суду надійшли матеріали справи №922/655/16 разом з висновком експерта №211/16 за результатами проведення комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 27 жовтня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 листопада 2016 року провадження у справі № 922/655/16 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29 листопада 2016 р. о 14:20 год.

Представник позивача 25.11.2016 через канцелярію суду надав супровідним листом (вх. №40363) додаткові документи, зазначені у додатку, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 29.11.2016 підтримав позов та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Також, позивач зазначає, що за текстом висновку судової експертизи, судовим експертом встановлено, що програмне забезпечення містить помилки у працездатності та функціональності та має часткову невідповідність вимогам технічного завдання.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

29 квітня 2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Замовник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Виконавець) був укладений Договір №1113-122 про надання послуг з розробки електронно - інформаційного ресурсу (веб - сайту) (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору на підставі даного Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги по розробці та створенню веб - ресурсу, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах затверджених даним Договором.

Згідно з п.1.2. Договору мета робіт, що виконуються за даним Договором - здійснення присутності Замовника в Інтернет-мережі (надалі - "Мета").

Відповідно до п.1.3. Договору перелік послуг, вимоги до них, а також строки надання послуг визначені в Технічному завдання, що є Додатком № 2 до даного Договору. Умови Технічного завдання узгоджуються Сторонами до початку виконання робіт за даним Договором. Технічне завдання підписується вповноваженими представниками Сторін у тому ж порядку що й даний договір, і є його невід'ємною частиною.

Згідно з п.1.4. Договору результатом наданих за даним Договором послуг є створення веб-ресурсу, що відповідає Меті й вимогам Технічного Завдання.

Відповідно до п.2.1. Договору протягом п'яти робочих днів від дати укладання даного Договору Замовник сплачує Виконавцю 50% від суми Договору, зазначеної в Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід'ємною частиною та надає Виконавцю всю необхідну для надання послуг текстову та графічну інформацію (всі матеріали надаються в електронному вигляді), а саме:

- вимоги Замовника до графічного оформлення (дизайну) веб- ресурсу,

- логотипи (у векторному вигляді),

- корпоративні вимоги (корпоративні шрифти, кольори),

- а також іншу інформацію, яка може знадобитися при розробці сайту (слогани, фотографії, та ін), а також, при необхідності, переклад назв розділів сайту на інші мови;

- перелік інформаційних блоків, розташовуваних на головній сторінці.

Після одержання інформації підписується відповідний акт прийому-передачі інформації.

Згідно з п.2.2. Договору в строк передбачений технічним завданням (Додаток № 2 до даного Договору), від дати виконання Замовником його обов'язків передбачених п.2.1. Виконавець зобов'язаний розробити та надати Замовникові для узгодження макет головної (та інших сторінок, якщо це передбачено Технічним Завданням) сторінки веб-ресурсу. Кількість макетів веб-ресурса, які повинен надати Виконавець визначається Технічним завданням.

Відповідно до п.2.7. Договору після затвердження дизайн макетів сторінок сайту Замовником підписується проміжний акт приймання-передачі виконаних робіт на протязі 2-ох (двох) робочих днів з дати отримання актів Замовником та вноситься 30% від суми Договору, зазначеної в Додатку № 1 до даного Договору.

Згідно з п.2.8. Договору протягом двадцяти робочих днів від дати внесення оплати згідно з п. 2.7 даного Договору, Виконавець зобов'язаний здійснити програмування веб-ресурсу та надати його Замовникові шляхом розміщення на сервері Виконавця для тестування його Замовником.

Відповідно до п.2.10. Договору протягом 2 (двох) робочих днів з моменту розміщення веб-ресурса на сервері Виконавця та його тестування, Замовник оплачує виконавцеві решту 20% від суми Договору, зазначеної в Додатку № 1 до даного Договору.

Згідно з п.2.11. Договору авторське право на веб-ресурс, у тому числі на імідж стиль і дизайн сторінок належить Замовникові. Всі майнові права на веб-ресурс, передбачені даним договором переходять до Замовника тільки після повної оплати послуг згідно договору.

Відповідно до п.3.1.1. Договору Виконавець зобов'язується дотримуватися інтересів Замовника, кваліфіковано та чітко у строки виконувати роботи по створенню веб-ресурсу та розробці програмного забезпечення згідно Технічного завдання до даного Договору в рамках своєї компетенції.

Згідно з п.3.2.1. Договору Замовник зобов'язується оплатити послуги в розмірі та у порядку, передбаченому п.2. та 4. даного Договору.

Відповідно до п.3.2.3. Договору Замовник зобов'язується надати всю необхідну текстову й графічну інформацію для надання Виконавцем послуг Замовникові в порядку та у строки передбачені в даному договорі.

Згідно з п.4.1. Договору оплата Замовником послуг здійснюється відповідно до Додатку №1 до даного Договору. Оплата послуг, які не були включені в Додаток №1 погоджується Сторонами в окремому Додатку до даного Договору.

Відповідно до п.4.2. Договору оплата здійснюється у три етапи:

4.2.1. 50% суми вказаної в Додатку № 1 до даного Договору - сплачується Виконавцю Замовником протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати укладання даного Договору.

4.2.2. 30% суми вказаної в Додатку № 1 до даного Договору - сплачуються Виконавцю Замовником протягом 2 (двох) робочих днів з дати затвердження макету, та перед початком верстки і програмування сайту.

4.2.3 20% суми вказаної в Додатку № 1 до даного Договору - сплачуються Виконавцю Замовником протягом 2 (двох) робочих днів з дати підписання акту приймання передачі наданих послуг.

Згідно з п.4.3. Договору додаткові послуги оплачуються у розмірі 100% суми вказаної у відповідному додатку до даного Договору, який після підписання його Сторонами стає невід'ємною частиною цього Договору, - сплачується Виконавцю Замовником протягом 2 (двох) робочих днів дати підписання відповідного додатку.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та діє протягом 12 місяців але в будь якому-випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п.9.1. Договору).

Згідно Додатку № 1 до Договору сторони визначили перелік послуг, зокрема це розробка інтернет магазину, дизайн типових сторінок, верстка типових сторінок та налаштування GMS Simpla, а також встановили вартість послуг в розмірі 40000 грн.

Крім того, сторони погодили умови Технічного завдання, що є Додатком № 2 до Договору.

03.06.2015 між позивачем та відповідачем було підписано акт виконаних робіт на суму 20000,00 грн.

10.07.2015 між позивачем та відповідачем було підписано акт виконаних робіт на суму 20000,00 грн.

Отже, відповідач за вищезазначеним Договором виконав роботи на загальну суму 40000 грн.

Дані роботи були прийняті позивачем без зауважень.

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 12 липня 2016 року призначено по справі № 922/655/16 судову інженерно - технічну експертизу, на вирішення судового експерта були поставлені запитання:

- Чи є електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" працездатним? Чи виконує він заявлені функції?

- Чи відповідає електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" вимогам Технічного завдання?

- Чи містить електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" ознаки об'єкта права інтелектуальної власності?

15.11.2016 на адресу суду надійшли матеріали справи №922/655/16 разом з висновком експерта №211/16 за результатами проведення комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 27 жовтня 2016 року.

У наданому висновку судовий експерт зазначає:

-електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" є працездатним, виконує заявлені функції (відповідно до вимог Технічного завдання (Додаток №2 до Договору №1113-112 від 29 квітня 2015 року), містить помилки у працездатності та функціональності.

-електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" відповідає вимогам Технічного завдання (Додаток №2 до Договору №1113-112 від 29 квітня 2015 року).

-електронно-інформаційний ресурс (веб-сайт) "http://atua.toys/" містить ознаки об'єкта права інтелектуальної власності.

У вищезазначеному висновку, судовий експерт повідомляє, що програмне забезпечення містить помилки у працездатності та функціональності, проте не підтверджує невиконання виконавцем вимог Договору.

Позивачем за виконані роботи за Договором сплачено відповідачу 30 квітня 2015 р. - 20000 грн., 04.06.2015 р. - 12000 грн. та 13.07.2015 - 8000 грн., що підтверджується наданими до суду копіями виписок по особовому рахунку та визнається відповідачем.

Таким чином, позивач повністю оплатив вартість робіт виконаних відповідачем за вказаним Договором.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Оскільки результатом вищевказаних робіт є певний створений продукт, який не споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, даний продукт носить матеріальний результат, а сам Договір спрямований на регулювання процесу створення даного матеріалізованого результату, а тому суд вважає, що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

За загальними положеннями ГПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення - вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-75цс13.

В даному випадку позивачем не доведено порушення умов договору відповідачем та те, що позивачу завдано значних матеріальних збитків.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Стосовно доводів позивача щодо сплати за спірним договором коштів в розмірі 8800,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту надання послуг від 13.07.2015, рахунку-фактури № 1113-122/4 від 10.07.2015 та виписок по особовому рахунку, наявними в матеріалах справи кошти в сумі 6900,00 грн. були сплачені позивачем за розробку плагіну додаткової мовної версії на сайт.

Також, згідно акту надання послуг від 14.08.2015, рахунку-фактури № 1113-122/5 від 14.08.2015 та виписок по особовому рахунку, наявними в матеріалах справи кошти в сумі 1980,00 грн. були сплачені позивачем за роботи по сайту.

Проте, умовами спірного договору не було передбачено надання відповідних послуг та рахунки для сплати за вказаними актами були виставлені позивачу не за спірним договором, а як окремо надані послуги, які були виконані та прийняті позивачем без зауважень, про що в судовому засіданні звернув увагу представник відповідача, а позивачем не спростовно дане твердження відповідача.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення решти суми - 8880 грн. також є безпідставними та необгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 2756 грн. покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя І.О. Чистякова