Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"29"листопада 2016 р. Справа № 927/1034/16

Позивач: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Адреса для листування: АДРЕСА_2

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник",

, вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011

Предмет спору: про стягнення 47873,92 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 довіреність № 02/321/216 від 05.10.2016 паспорт серії НОМЕР_2 виданий Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 01.02.1997

відповідач: Токаренко Н.І. довіреність № 02/321/216 від 05.10.2016 представник керуючого санацією

відповідач: Єпіфанова Л.М. довіреність № б/не від 12.07.2016 представник керуючого санацією, нач.відділу кадрів

Рішення виноситься після оголошеної 22.11.2016 року в судовому засіданні перерви.

ОСОБА_1 подала позов до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" про стягнення 47873,92грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (з врахуванням обов»язкових платежів).

Позивачем надано власне письмове підтвердження того, що в провадженні суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, не має справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача додатково 565,44грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2016року по 17.11.2016року включно та додаткові пояснення по справі. Суд прийняв вказані документи та приєднав їх до матеріалів справи.

В судовому засіданні заслухано пояснення позивача щодо заявлених вимог.

Керуючим санацією ПАТ "Будівельна компанія "Домобудівник" 21.11.2016року подано відзив на позовну заяву, в якому позов визнається частково в сумі 1319,36 грн. з необхідністю вирахування з неї обов"язкових платежів в сумі 257,27 грн. Також представником відповідача надано довідки від 23.11.2016 року № 02/32/1/286 та №02/32/1/282.

Розглянувши подані документи і матеріали, перейшовши до розгляду справи по суті, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив наступне.

Клопотання про залучення документів до матеріалів справи, підлягає задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05 листопада 2013 року порушено провадження у справі № 927/1361/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельної Компанії "Домобудівник".

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

Позивач працювала в Публічному акціонерному товаристві "Будівельна компанія "Домобудівник" до 25.03.2014 року.

17.09.2013року ОСОБА_1 згідно наказу № 223- ВК була переведена на неповний робочий час у кількості однієї години на тиждень. Згідно табелів обліку використання робочого часу за січень 2014року позивач відпрацювала 5 години на місяць та за лютий 2014 року 4 годин на місяць, про що свідчать надані копії розрахункових листів за жовтень, листопад, грудень 2013 року та за січень, лютий 2014 року.

Відповідно до наказу №49-ВК від 25.03.2014року позивач звільнена з роботи за згодою сторін про що свідчить копія трудової книжки, в матеріалах справи.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 47873,92 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2014 року по 07.12.2015 року та за період з 10.06.2016 року по 08.11.2016 року включно. В поданій до суду 18.11.2016 року заяві про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути 565,44 грн. за період з 09.11.2016 року по 17.11.2016 року включно. Отже загальна сума заборгованості становить 48439,36грн. (з врахуванням обов»язкових платежів).

Відповідно до ст. 117 Кодексу Законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу Законів про працю України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При вирішенні спору в цій частині та визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до стягнення з відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Заходи, встановлені ст. 117 Кодексу Законів про працю України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Підставою для застосування такої відповідальності судом є не лише сам факт порушення строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 Кодексу Законів про працю України, а й вина власника щодо працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року у справі № 927/741/13, зазначено, що аналіз норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі №6-144цс13.

У відповідності до довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 31.10.2016 року № 80, середньогодинна заробітна плата позивача з розрахунку двох місяців становить 11,78 грн. Отже середньодення заробітна плата з розрахунку 8-ми годинного робочого дня становить -94,24 грн.

Згідно довідки від 23.11.2016 року № 02/32/1/287 наданої відповідачем середньоденна заробітна плата за попередні два місяці, що передують місяцю звільнення становить 2,59грн.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги довіку розрахунку середньоденної заробітної плати від 31.10.2016 року № 80, виходячи з наступного розрахунку:

Січень 2014 57,49 грн. на місяць за 167 год( місячна норма робочого часу)

Лютий 2014 48,53 грн. на місяць за 160 год ( місячна норма робочого часу )

106,02 грн. за 327 год

Згідно розрахунку середньогодинна заробітна плата становить 0,32422 грн., відповідно середньоденна заробітна плата становить 2,59 грн (0,32422 грн. х 8 год = 2,59 грн.)

Відповідно до наданої довідки ПАТ «БК «Домобудівник» №02/32/1/282 від 23.11.2016 року заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 на дату звільнення становила 2574,75грн. Частина боргу по заробітній платі була погашена у сумі 1395,81грн., отже станом на 21.11.2016 року непогашеним залишився борг по заробітній платі перед ОСОБА_1 на суму 1178,94грн.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2014 року по 07.12.2015 року та за період з 10.06.2016 року по 17.11.2016 року включно (за 514 робочих днів) у розмірі 1331,26 грн. Розрахунок: 514 (кількість робочих днів) х 2,59грн. (середньоденна заробітна плата) = 1331,26 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи викладене, судовий збір за майновий спір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 21, 44, 94, 115, 116, 117 Кодексу Законів про працю України, ст. ст. 22, 33, 34, 49, 82- 85 ГПК України, ст.21 Закону України "Про оплату праці", ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1331,26 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2014 року по 07.12.2015 року та за період з 10.06.2016 року по 17.11.2016 року включно (з необхідністю вирахування з неї обов"язкових платежі).

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м. Чернігів, 14011, ) судовий збір на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ м. Чернігова, Державний бюджет, рахунок: 3002, , Банк: ГУДКУ у Чернігівській обл., МФО: 853592, код бюджетної класифікації 22030101) у розмірі 1378,00 грн.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Белов С.В.