ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Справа № 904/4560/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник, довіреність №52-16/76 від 07.10.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_4 представник, довіреність №2077 від 25.10.2016 р.;

від позивача: ОСОБА_5 представник, довіреність №2228 від 27.10.2016 р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/4560/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 40 919,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у даній справі (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Придніпровська залізниця", (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, п/р 2000 у ДФ АБ Експрес-Банк, м. Дніпро, МФО 306964, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", (50026, м. Кривий Ріг, п/р 9600 в АТ Укрсиббанк м. Харків, МФО 351005, ) штраф в розмірі 28080,58 грн., судовий збір в розмірі 1 233,18 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що

- виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що кількість днів прострочення доставки вантажу є відносно незначною, враховуючи, що вантаж відправлявся зі станцій, які знаходяться на території де триває антитерористична операція (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, від 18.02.2015 року №128-р), суд першої інстанції вважав за необхідне за власною ініціативою зменшити пред'явлений до стягнення штраф за накладною №49908163 до 100,00 грн., а за накладною №49908213 до 1000,00 грн.;

- відправка за накладною №49604515 від 31.10.15 Горлівка-Кривий Ріг вагон №60019411 прибув на станцію призначення 07.11.15, одержувача повідомлено 07.11.15 о 22:50, що підтверджується випискою з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. Вказані вагони затримані на коліях станції в очікуванні подачі під вивантаження через те, що позивач їх не прийняв з 13-20 08.11.15. до 21-00 08.11.15 з причин, що залежать від одержувача, про що станцією Кривий Ріг складено акти загальної форми від 08.11.15 №5485, №5524. Фактична видача вантажу здійснена 08.11.15 о 21-55, що підтверджується Памяткою про подавання вагонів форми ГУ-45 №3165. Підтвердження одержання вантажу (розкредитування документу) одержувачем здійснено 09.11.15 о 01-24 год. (графа 53 накладної). Таким чином, позивачем розкредитовано перевізний документ у термін більше, ніж доба після одержання повідомлення про прибуття вантажу, у звязку із затримкою вагонів на коліях станції призначення з його вини. У відповідності до ст.116 Статуту у цьому випадку штраф не сплачується. За таких обставин, в позовних вимогах про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу за накладною №49604515 суд відмовив;

- вантаж за залізничними накладними №45824737, №45843562 від 27.10.15 Баглій-Кривий Ріг затримувався на станції призначення в очікуванні подач під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15 №5133, від 03.11.15. №5162. Час затримки становить: з 11-05 02.11.15 до 02-45 03.11.15. Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у випадках затримки вантажу в процесі перевезення, які трапилися з вини одержувача, термін доставки збільшується на цей час затримки. Судом першої інстанції розраховано шраф за накладною №45824737 у сумі 10% - 1287,40 грн. та за накладною №45843562 у сумі 10% - 639,80 грн.;

- вантаж за відправкою №45874203 від 28.10.15. Діївка Кривий Ріг затримувався на станції призначення Кривий Ріг в очікуванні подачі під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15. та від 03.11.15. №5159. Час затримки становить з 11-05 год. до 02-45 год. 03.11.15.

Вантаж за відправкою №45874153 від 28.10.15. Діївка Кривий Ріг затримувався на станції призначення Кривий Ріг в очікуванні подачі під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15. №5131 та від 03.11.15. №5160. Час затримки становить з 11-05 год. 02.11.15. до 02-45 год. 03.11.15. З урахуванням додаткового пільгового часу, прострочення у доставці вантажу за цими накладними становить 1 добу, за що відповідно до ст.116 Статуту залізниць штраф не сплачується. Тому в частині вимог про стягнення штрафу за відправкою №45874203 та відправкою №45874153 слід відмовити;

- штрафні санкції нараховані позивачем за іншими відправками (№№46424289, 46328001, 46278321, 46297347, 43408491, 43401454, 33995531, 34082560, 33889973) - є обґрунтованими, розраховані правильно та не місять помилок.

Не погодившись з рішенням суду, до апеляційної інстанції звернулось Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (позивач) із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 2 373,60 грн. за накладними №49604515, №45874203, № 45874153 та в частині зменшення розміру штрафу за накладними № № 45824737, № 45843562, № 49908213, № 49908163 з 13 492,02 грн. до 3027,20 грн. і прийняти в цій частині нове рішення.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на те, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають істотне значення для повного та всебічного розгляду справи, а саме:

- суд погодився з доводами відповідача, що спірний вагон прибув на станцію призначення 07.11.2015 року, про що одержувача повідомлено 07.11.2015 року о 22:50 год., хоча згідно накладної дата повідомлення одержувача 08.11.2015 року о 00:05 год. Датою повідомлення одержувача про прибуття вантажу слід вважати саме дату зазначену у залізничній накладній, тобто 08.11.2015 о 00:05 год., а не дату вказану Залізницею у Книзі повідомлень форми ГУ-2. При цьому, згідно Пам'ятки про подавання вагонів форми ГУ-45 №3165, фактична видача вантажу одержувачу була здійснена 08.11.2015 року о 21:55 год., що підтверджує і відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. Отже, видача вантажу одержувачу була здійснена у добовий строк з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- діючими нормативно-правовими актами, що регулюють правовідносини у сфері вантажних перевезень не визначено поняття «розкредитування документу». Процес розкредитування документів передує даті фактичної видачі вантажу, оскільки подача Залізницею вагонів на підїзну колію одержувача здійснюється лише після оформлення всіх необхідних документів, митного оформлення та сплати одержувачем (у даному випадку ПАТ «ПІВДГЗК») всіх належних платежів.

За таких обставин, відповідачем не вірно застосовується поняття «розкредитування документів», яке на думку залізниці полягає у підтвердженні одержання вантажу, а за загальною практикою означає процес видачі вантажу одержувачу з оформленням всіх належних документів (заповнення накладної тощо), митного оформлення (при необхідності) та проведенню розрахунків із залізницею.

Отже, твердження відповідача про розкредитування позивачем документів 09.11.2015 року вже після фактичної видачі вантажу, яка відбулась 08.11.2015 року не відповідає дійсним обставинам справи, та суперечить приписам чинного законодавства, оскільки видача вантажу Одержувачу можлива лише після належного оформлення всіх документів та проведення розрахунків із залізницею.

Однак, всупереч положенням ст. 310 ГК України та Правил видачі вантажів суд погодився з доводами відповідача, що розкредитування накладної №49604515 відбулось 09.11.2015 року, тобто поза межами добового строку, що і призвело до відмови у стягненні штрафу у сумі 1694,20 грн.;

- місцевим господарським судом були неповно зясовані обставини справи, що мають значення для справи, а саме: судом не враховано, що в актах загальної форми №5133 від 02.11.2015 року та №5162 від 03.11.2015 року відсутні посилання на затримку вагонів за накладною №45843562.

У зв'язку з відсутністю актів загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів за відправкою №45843562 на станції призначення з вини позивача, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для збільшення терміну доставки за відправкою №45843562. Господарським судом Дніпропетровської області не прийняті до уваги приписи п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, якими встановлено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

У накладних №№45824737, 45843562, 45874203, 45874153 відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи інших причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними. Однак, місцевим господарським судом не надано належної оцінки вказаним обставинам справи та не прийнятий до уваги той факт, що відповідачем не надано належних доказів, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у стягненні штрафу в сумі 679,40 грн.;

- у разі наявності причин, що дають право залізниці на збільшення терміну доставки, такі причини повинні зазначатись залізницею у графі 49 накладної.

Відповідач не скористався своїм правом внести у спірні накладні №№49908163, 499082123 дані щодо зміни маршруту прямування, збільшення відстані перевезення або інші відомості щодо причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки вантажу за спірними накладними.

При цьому, відповідач не повідомив позивача про те, що затримка вантажу сталась у зв'язку зі зміною маршруту прямування поїздів через пошкодження залізничних шляхів та не вжив жодних заходів для усунення порушень господарського зобовязання зі своєчасної доставки вантажу.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, місцевим господарським судом не були враховані приписи ч. З ст. 551 ЦК України, ч. 2 ст. 233 ГК України та п. З ч. 1 ст. 83 ГПК України щодо можливості (не обовязковості) такого зменшення у виняткових випадках. Оскільки зазначені випадки не є винятковими та не можуть бути підставами для зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

01.12.2016 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним підприємством Придніпровська залізниця (далі відповідач, або залізниця) у листопаді 2015 року здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство Південний гірничо-збагачувальний комбінат.

Вказані перевезення були оформлені залізничними накладними: №№ №46424289 (а.с.12), №46278321 (а.с.15), №45874153 (а.с.16), №45874203 (а.с.17); Баглей накладна №46328001 (а.с.13); Сартана накладні №49908163 (а.с.14) та №49908213 (а.с.27); Батуринська накладна №46297347 (а.с18); Горлівка накладна № 49604515 (а.с.19); ОСОБА_1 накладні №43408491 (а.с.20) та №43401454 (а.с.21); Закупне накладні №33995531 (а.с.22) та №34082560 (а.с.25); Каменець-Подільський накладна №33889973 (а.с.26).

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

Згідно статті 41 Статуту залізниці зобовязані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу) виходячи з технічних можливостей залізниць.

Згідно з пунктом 1.2. Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в яких залізниці зобовязані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, повязані з відправленням і прибуттям вантажу.

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів, відповідач допустив прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями станції на вищевказаних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами.

Посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, позивач на підставі п. 116 Статуту залізниць України нарахував та просив суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 40919,00 грн.

Відповідно до ст. 130 Статуту, право на предявлення залізниці претензій мають право у разі прострочення доставки вантажу, зокрема вантажоодержувачі. В даному випадку вантажоодержувачем є Позивач.

Правилами заявлення та розгляду претензій (статті 130-137 Статуту), затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року №334 передбачено, що претензії про відшкодування збитків за втрату, недостачу, псування та пошкодження вантажу, про сплату штрафів за прострочення доставки вантажу, порожніх власних орендованих вагонів заявляються залізниці призначення вантажу. Залізницею призначення вантажу є Державне підприємство Придніпровська залізниця - Відповідач по справі, що підтверджується даними, внесеними у спірні накладні.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив в адресу відповідача претензію за вих.№52-16/37 від 14.12.2015 (а.с.29-30) про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 40 919,00грн.

За результатами розгляду вказаної претензії відповідач листом від 21.03.2016 за вих. №НЗ-1-09-1/510 (а.с.32-33) повідомив позивача про часткове визнання вимог у сумі 26980,58 грн. за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№46424289, 46328001, 46278321, 45874153, 45874203, 46297347, 49604515, 43408491, 43401454, 33995531, 45824737, 45843562, 34082560, 33889973.

Однак, станом на день розгляду справи, грошові кошти на поточний рахунок Позивача не перерахував.

Вищезазначене і є предметом даного спору.

Відповідно до ст. 908 ЦК України 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобовязується доставити ввіреній їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобовязується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобовязані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Відповідно до п. 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам субєктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Як вже зазначалось, за накладними №№46424289, 46328001, 49908163, 46278321, 45874153, 45874203, 46297347, 49604515, 43408491, 43401454, 33995531, 45824737, 45843562, 34082560, 33889973, 49908213 доставка вантажу Залізницею відбувалась з простроченням терміну доставки, що і стало підставою для нарахування Позивачем штрафу згідно ст.ст. 41.116 Статуту з додержанням вимог п.п. 1.1.. 1.2.. 2.1., 2.2.. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажів.Сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, яка нарахована позивачем, складає 40919,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тощо.

У звязку з тим, що спір у даній справі безпосередньо повязаний з питаннями стосовно обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів, місцевим господарським судом прийнято до уваги розяснення, надані судам в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів, в якому зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Таким чином, відповідальність настає за прострочення на відповідну кількість повних діб, за винятком випадків, коли вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині нарахованого позивачем за накладною №49604515 від 31.10.15. штрафу за прострочення доставки вантажу , місцевий господарський суд вірно послався на те, що відправка за накладною №49604515 від 31.10.15. Горлівка-Кривий Ріг вагон №60019411 прибув на станцію призначення 07.11.15., одержувача повідомлено 07.11.15 о 22:50, що підтверджується випискою з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. Вказані вагони затримані на коліях станції в очікуванні подачі під вивантаження через те, що Позивач їх не прийняв з 13-20 08.11.15. до 21-00 08.11.15 з причин, що залежить від одержувача, про що станцією Кривий ріг складено акти загальної форми від 08.11.15 №5485, 5524. Фактична видача вантажу здійснена 08.11.15 о 21-55, що підтверджується Памяткою про подавання вагонів форми ГУ-45 №3165.

Підтвердження одержання вантажу (розкредитування документу) одержувачем здійснено 09.11.15 о 01-24 год (графа 53 накладної). Таким чином, позивачем розкредитовано перевізний документ у термін більше, ніж доба після одержання повідомлення про прибуття вантажу, у звязку із затримкою вагонів на коліях станції призначення з його вини. У відповідності до ст.116 Статуту у цьому випадку штраф не сплачується.

Дослідивши розрахунок штрафу, нарахованого позивачем за прострочення доставки вантажу за накладними №№45824737, 45843562 від 27.10.15. Баглій-Кривий Ріг затримувався на станції призначення в очікуванні подач під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15 №5133, від 03.11.15. №5162. Час затримки становить: з 11-05 02.11.15 до 02-45 03.11.15. Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у випадках затримки вантажу в процесі перевезення, які трапилися з вини одержувача, термін доставки збільшується на цей час затримки.

Вантаж за відправкою №45874203 від 28.10.15. Діївка Кривий Ріг затримувався на станції призначення Кривий Ріг в очікуванні подачі під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15. та від 03.11.15. №5159. Час затримки становить з 11-05 год. До 02-45 год. 03.11.15. Вантаж за відправкою №45874153 від 28.10.15. Діївка Кривий Ріг затримувався на станції призначення Кривий Ріг в очікуванні подачі під вантажні операції з вини позивача, про що складено акти загальної форми ГУ-23 від 02.11.15. №5131 та від 03.11.15. №5160. Час затримки становить з 11-05 год. 02.11.15. до 02-45 год. 03.11.15. З урахуванням додаткового пільгового часу, прострочення у доставці вантажу за цими накладними становить 1 добі, за що відповідно до ст.116 Статуту залізниць штраф не сплачується. Тому, в частині вимог про стягнення штрафу за відправкою №45874203 та відправкою №45874153 слід відмовити.

Колегією суддів встановлено, що штрафні санкції нараховані позивачем за іншими відправками (№№46424289, 46328001, 46278321, 46297347, 43408491, 43401454, 33995531, 34082560, 33889973) - є обґрунтованими, розраховані правильно та не місять помилок.

Вказані висновки суду першої інстанції на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобовязання доводить особа, яка порушила зобовязання.

Доводи апелянта про те, що розкредитування перевізних документів відбувається до видачі вантажу і слід відрізняти дату фактичної видачі вантажу від дати її оформлення (вони можуть не збігатися), колегія суддів відхиляє, оскільки оформлення видачі вантажу визначається за календарним штемпелем, тобто є датою розкредитування документів і від неї нараховуються строки предявлення вимог щодо перевезення. У всіх інших випадках вирішальною є дата фактичної видачі вантажу тобто дата вивозу вантажу зі станції.

Крім того, наявні в матеріалах справи накладні (а. с. 14-27) в графі 52 Календарний штемпель видачі вантажу співпадає з датою зазначеною в графі 53 Підтвердження одержання вантажу. Вантаж одержав, що свідчить про розкредитування документів в той же день, в який позивачем вантаж одержано.

Місцевим господарським судом обгрунтовано зменшено штрафні свнкції , враховуючи, що частина маршруту проходить на території, де триває антитерористична операція.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом правильно встановлено фактичні обставини справи на основі повного, всебічного і обєктивного дослідження поданих доказів, вірно застосовані норми права, а вищезазначені доводи скаржника не спростовують законності прийнятого по справі рішення.

Судові витрати на підставі ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст., 99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/4560/16-залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/4560/16 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст складений 02.12.2016р.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков