РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016Справа №910/19849/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТЛЕ УКРАЇНА"

про: визнання недійсним договору переведення боргу

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Нестеренко А.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НІКА" до товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСТЛЕ УКРАЇНА" про визнання недійсним договору переведення боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 року порушено провадження у справі №910/19849/16.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Договір про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року має бути визнаний судом недійсним, з огляду на те, що він не спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, є фіктивним та відповідач умисно ввів позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме про прийняття рішення про припинення діяльності відповідача.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем не доведено, що при укладенні спірного договору сторони усвідомлювали, що такий договір виконуватися не буде, позивачем не доведено наявність підстав, за наявності яких договір може бути визнано недійсним судом.

У судовому засіданні 29.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» (первісний боржник), товариством з обмеженою відповідальністю «НІКА» (новий боржник) та товариством з обмеженою відповідальністю «НЕСТЛЕ УКРАЇНА» (кредитор) укладено договір про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору Первісний боржник перевів на Нового боржника грошове зобов'язання у розмірі 50 498 716,47 грн., яке виникло в результаті невиконання первісним боржником обов'язків по договору купівлі-продажу №110172 від 14.12.2012р., що укладений між первісним боржником та кредитором.

Відповідно п.6 Договору сума винагороди, яку Первісний боржник повинен сплатити Новому боржнику за прийняття останнім боргу згідно цього Договору, а також строки і порядок виплати такої винагороди та інші пов'язані з цим питання регулюються окремим договором, який підлягає укладенню між Попереднім боржником і Новим боржником без участі кредитора.

02.03.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» (первісний боржник) та товариством з обмеженою відповідальністю «НІКА» (новий боржник) укладено Додатковий договір до договору про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року.

Згідно умов Додаткового договору позивач та ТОВ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» погодили суму винагороди за переведення боргу (50 498 716,47 грн.), строк сплати винагороди (до 31.03.2015 р.), відповідальність сторін за невиконання зобов'язань за Додатковим договором.

04.03.2015р. відбулись Загальні збори учасників ТОВ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ», на яких учасником товариства прийнято рішення про припинення діяльності товариства шляхом його ліквідації.

Згідно з інформації з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» () припинено 26.07.2016 року за судовим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №904/7920/15 від 30.06.2016 року, про що державним реєстратором внесено відомості в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що Договір про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року має бути визнаний судом недійсним, з огляду на те, що він не спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, є фіктивним та відповідач умисно ввів позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме про прийняття рішення про припинення діяльності відповідача.

Відповідно до ст.626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно зі ст.520, 521 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Судом досліджено укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» (первісний боржник), товариством з обмеженою відповідальністю «НІКА» (новий боржник) та товариством з обмеженою відповідальністю «НЕСТЛЕ УКРАЇНА» (кредитор) договір про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року, встановлено, що він підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками.

За умовами спірного договору, за згодою кредитора, первісним боржником здійснено переведення боргу на нового боржника в розмірі 50 498 716,47 грн.

Таким чином змін укладеного договору про переведення боргу відповідає положенням ст.ст.520, 521 ЦК України.

Як на підставу на підтвердження того, що вказаний договір є фіктивним та укладений під впливом обману позивач посилається на прийняття рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН ХАРКІВ» про припинення діяльності товариства шляхом його ліквідації.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Згідно ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

04.03.15 р. учасником ТОВ "ГРАНД ДИСТРИБЮШН ХАРКІВ" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії.

Після прийняття рішення про ліквідацію головою ліквідаційної комісії встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсягу, що зобов'язує ліквідатора звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року у справі №904/7920/15 порушено провадження у справі про банкрутство відносно ТОВ "ГРАНД ДИСТРИБЮШН ХАРКІВ".

29.09.2015 р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення за № 23311 про визнання товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Дистриб'юшн Харків», 51200, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, вул. Сучкова, буд. 2А, , банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 08.12.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство та ухвалою суду від 30.06.2016 року ліквідовано ТОВ "ГРАНД ДИСТРИБЮШН ХАРКІВ".

Таким чином, законом передбачено право учасників юридичної особи на прийняття рішення про припинення юридичної особі, що не ставиться в залежність від наявності укладених договорів, стороною яких є така юридична особа, а припинення юридичної особи не може бути підставою для визнання укладених за їх участю договорів недійсними.

У відповідності до 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, в зв'язку з чим позивач не був позбавлений права звернутися зі своїми кредиторськими вимогами до боржника у ліквідаційній процедурі.

Крім того, строк оплати за Додатковим договором настав 31.03.2015 року, в той час як відповідача ліквідовано ухвалою суду від 30.06.2016 року.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до висновку, що позивач не довів та не надав суду жодних доказів, які підтверджують, що Договір про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 року є фіктивним, а під час його укладення відповідач ввів позивача в оману, в зв'язку з чим суд не вбачає наявності підстав для визнання Договору про переведення боргу №110301 від 02.03.2015 недійсним.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повний текст рішення складено: 01.12.16р.