ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Справа № 910/7787/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),
Кондратової І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року у справі № 910/7787/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення збитків у сумі 216 844,99 грн., завданих внаслідок недоотримання вантажу, що перевозився на підставі договору поставки від 30.12.2013 року № Упр14/28/162 та залізничної накладної від 25.07.2014 року № 51530582.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.07.2016 року (суддя Головіна К.І.) в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року (судді: Смірнова Л.Г., Дикунська С.Я., Кропивна Л.В.) зазначене рішення суду першої залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач вважає, що судом апеляційної інстанції порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняту ним постанову скасувати та позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає, що судові рішення у справі є законними та просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.11.2016 року розгляд касаційної скарги було відкладено на 30.11.2016 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, що 30.12.2013 року між ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець) та ТОВ "ДТЕК Трейдінг" (постачальник) було укладено договір поставки № Упр14/28/162, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію в кількості, зазначеній у відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA, станція Фащівка Донецької залізниці, відповідно до специфікації до договору та підтверджується залізничними накладними.

На виконання умов договору 25.07.2014 року ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", як вантажовідправник за накладною №51530582, відправив на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці, зокрема, вагони №52797701, №53500542, №54781380 та №60034832 з вантажем (вугілля кам'яне (антрацит)) на адресу ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (яке є правонаступником ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча").

У рахунку-фактурі від 26.07.2014 року № 1329 вказано, що вантажовідправником товару є ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", вантажоодержувачем - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", товар - вугілля кам'яне (антрацит) на загальну суму 3984994,80 грн.

У кінцевому пункті призначення - на станції "Маріуполь - Сортувальний" Донецької залізниці було виявлено, що вагони №52797701, №53500542, №60034832 на вказану станцію не прибули, про що складено комерційний акт БН724383/1315 від 30.10.2015 року комісією у складі начальника станції, начальника вантажного району, приймоздавальника та вантажоодержувача.

Позивач зазначає, що ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" понесло збитки у вигляді недоотримання вантажу на загальну сумі 216 844,99 грн, які просить стягнути з ПАТ "Українська залізниця", як правонаступника ДП "Донецька залізниця", відповідального за нестачу товару під час його перевезення залізницею.

Предметом даного судового розгляду є вимоги вантажоодержувача до залізниці призначення про стягнення збитків, завданих недоотриманням довіреного для перевезення вантажу.

Висновок судів попередніх інстанцій про відмову в позові обґрунтовано доведеністю обставин заподіяння позивачу збитків з вини ДП "Донецька залізниця", та відсутністю підстав для їх стягнення з ПАТ "Українська залізниця", яке є неналежним відповідачем у справі, оскільки на час розгляду справи запис про припинення ДП "Донецька залізниця" у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено. До того ж, в матеріалах справи відсутні складені та затверджені між ПАТ "Укрзалізниця" та ДП "Донецька залізниця" передавальні акти майна ДП "Донецька залізниця", тоді як сама по собі вказівка у Постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 про те, що ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, у тому числі і ДП "Донецька залізниця", не свідчить про автоматичне правонаступництво ПАТ "Укрзалізниця" без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів.

Проте, під час прийняття оскаржених рішень судами попередніх інстанцій не було взято до уваги, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування (далі - Товариство) утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (надалі - підприємства залізничного транспорту). Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

За ч. 7 ст. 2 цього Закону оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється Товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб'єктів господарювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено ПАТ "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Додатком 1 до вказаної Постанови є перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ "Українська залізниця", до якого увійшло ДП "Донецька залізниця" (код згідно з ЄДРПОУ - 01074957).

Відповідно до ст. 1 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, ПАТ "Укрзалізниця" є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ст. 2 Статуту).

Приймаючи рішення про відмову в позові суди обох інстанцій не надали належної правової оцінки змісту ст. ст. 1, 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, та не звернули увагу на те, що за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які за змістом ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", презюмуються достовірними, ПАТ "Українська залізниця" визначено правонаступником у тому числі і ДП "Донецька залізниця".

При цьому ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм ст. 104, 107 ЦК України, що вбачається з п. 2 Перехідних та прикінцевих положень цього Закону. Зазначена норма не покладає факт правонаступництва створеного ПАТ "Українська залізниця" за правами і обов'язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення зазначених підприємств, в тому числі і ДП "Донецька залізниця".

Водночас, системний аналіз ч.ч. 3, 9 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та послідовності дій зі створення ПАТ "Українська залізниця", визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200, дає підстави вважати, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися ПАТ "Українська залізниця" (у тому числі: складання відповідних передавальних актів та формування статутного фонду) мало хронологічно передувати державній реєстрації їх правонаступника (ПАТ "Українська залізниця"), тобто, моменту набуття ним статусу суб'єкта правовідносин у розумінні ст.ст. 91, 92 ЦК України.

Разом з цим, для правильного вирішення спору у даній справі судам необхідно з'ясувати, чи перейшли всі права та обов'язки ДП "Донецька залізниця" до його правонаступника - ПАТ "Українська залізниця", зокрема, з огляду на положення ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", дії з реєстрації ПАТ "Українська залізниця" та зміст ст.ст. 1, 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", які визначають положення стосовно правонаступництва.

Отже, не з'ясувавши обставин щодо правонаступництва відповідача в спірних правовідносинах та не перевіривши їх належними і допустимими доказами, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування вимог статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 згаданого Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та дійшли передчасних висновків про відмову в позові у зв'язку з недоведеністю правонаступництва відповідача у спірних правовідносинах.

За таких обставин, прийняті судові рішення не можна визнати законними й обгрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року та рішення господарського суду міста Києва від 14.07.2016 року скасувати, і справу № 910/7787/16 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді І.Кондратова

Л.Стратієнко