РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016Справа №5011-8/16705-2012

За позовомПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1
Простягнення 181 729 982,29 грн

Судді: Ярмак О.М. (головуючий) Босий В.П. Трофименко Т.Ю.
За участю представників:

від позивачаСвинар М.Ю. (представник за довіреністю від 06.09.2016)
від відповідача не з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 у розмірі 525 260 721,96 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя К.В. Полякова) від 26.11.2012 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 5011-8/16705-2012, залучено до участі у справі ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи призначено на 13.12.2012.

Ухвалою від 13.12.2012 розгляд справи відкладено судом на 26.12.2012.

Надалі склад суду неодноразово змінювався у зв'язку з відпусткою судді Полякової К.В.

Ухвалою від 23.05.2013 судом призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.10.2013 у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі.

13.07.2016 до суду надійшло клопотання № 8622/16-54 експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи та матеріали справи № 5011-8/16705-2012.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із закінченням терміну повноважень у суддів Полякової К.В. та Картавцевої Ю.В. справу № 5011-8/16705-2012 було передано для розгляду колегії суддів: Ярмак О.М. (головуючий), Босий В.П., Трофименко Т.Ю.

Ухвалою суду від 20.07.2016 вказаною колегією суддів справу № 5011-8/16705-2012 прийнято до свого провадження, поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 02.08.2016.

Ухвалою від 02.08.2016 судом продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 20.09.2016.

22.08.2016 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи.

20.09.2016 судове засідання у справі не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Босого В.П. у відпустці.

У зв'язку з виходом судді Босого В.П. з відпустки ухвалою від 26.09.2016 розгляд справи призначено на 01.11.2016.

Ухвалою від 01.11.2016 розгляд справи відкладено на 22.11.2016, зобов'язано відповідача надати суду пояснення з викладеною позицією щодо клопотання № 8622/16-54 експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, та відзив на позов з підтверджуючими документами.

В судове засідання 22.11.2016 відповідач уповноваженого представника в черговий раз не направив, про причини його неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Оскільки необхідні для проведення експертизи матеріали, витребувані в клопотанні експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8622/16-54, в матеріали справи до цього часу не подано, це унеможливлює задоволення клопотання експерта та відповідно проведення будівельно-технічної експертизи.

За таких умов суд вважає недоцільним направляти справу до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, тому з метою уникнення подальшого затягування розгляду справи спір слід розглянути по суті за відсутності експертного висновку.

Присутній в засіданні представник позивача не заперечив проти розгляду справи по суті, повідомивши про наявність в матеріалах справи висновку про оцінку предмета застави, виконаного головним економістом ВОЗМБ, а також підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.01.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк", (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір № 77.2/СК-011.08.2 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 22 725 000,00 грн. строком по 31.01.2011 року включно.

Договором № 1 від 12.02.2008 про внесення змін до кредитного договору № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 викладено п. 1.1 кредитного договору в такій редакції: «Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 30 300 000,00 грн. строком по 31.01.2011 року включно.».

Згідно п. 1.3 Кредитного договору процентна ставка за кредитами дорівнює 19 % річних.

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 Кредитного договору позичальник зобов'язався: забезпечити повне повернення одержаної суми кредитів на рахунок, вказаний у п. 1.2 цього договору, не пізніше 31.01.2011 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного/депозитного рахунку; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 31.01.2011 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку.

Згідно з п. 4.5 Кредитного договору за порушення строків повернення кредитів та/або сплати процентів за користування кредитами позичальник зобов'язується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% процентів від суми простроченого платежу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2012 у справі № 2-913/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07.03.2013, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 31.01.2008 № 77.2/СК011.08.2 у розмірі 45 326 374,31 грн., з яких сума заборгованості за кредитом становить 30 300 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 10 756 297,41 грн., сума пені за несвоєчасне погашення кредиту становить 38 744,26 грн., сума пені за несвоєчасне погашення відсотків становить 13 753,96 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту становить 1 117 412,01 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків становить 709 018,99 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту становлять 1 280 655,82 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків становлять 1 110 491,86 грн.

У вказаному рішенні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (позивач) взяті на себе зобов'язання за договором № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 року виконав належним чином, про що свідчать заяви на видачу готівки, проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 24.04.2012 становить 30 300 000,00 грн. за основним боргом та 10 756 297,41 грн. по нарахованих відсоткам за користування кредитними коштами, про що свідчить виписка по особовому рахунку.

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки вказане рішення набрало законної сили у визначеному законодавством порядку, то встановлені у ньому факти мають преюдиційне значення для даного спору та не підлягають повторному доведенню при розгляді цієї справи.

Для забезпечення зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитами, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов цього договору є іпотека дебаркадера «ДД-7» (майно) та основних засобів (додаткове майно) в якості додаткового забезпечення. (п. 3.1 Кредитного договору).

За умовами п. 3.3 Кредитного договору при непогашенні заборгованості перед банком у строк, передбачений п. 1.1 цього Договору, банк звертає стягнення на передане в іпотеку майно та передане в заставу рухоме майно.

Договором № 1 від 12.02.2008 про внесення змін до кредитного договору № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 викладено п. 1.1 кредитного договору в такій редакції: «Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 30 300 000,00 грн. строком по 31.01.2011 року включно.».

В забезпечення виконання позичальником грошового зобов'язання за вказаним Кредитним договором 31.01.2008 між банком (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ", що є майновим поручителем ОСОБА_1, (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки (далі - Договір іпотеки), відповідно до п. 1.1 якого іпотекодавець для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за Кредитним договором № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 та можливих доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитами та будь-якого збільшення суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за Кредитним договором, надалі - «основне зобов'язання» за цим договором, передає в іпотеку іпотекодержателю належний йому на праві приватної власності: дебаркадер «ДД-7» з внутрішнім облаштуванням, надалі - «предмет іпотеки», «майно».

Згідно з п. 1.3 Договору іпотеки, передане в іпотеку майно є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на судно (серія СЕ № 011632, виданого Держфлотінспекцією України від № Н-409 від 12.05.2004).

Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю дебаркадер «ДД-7», призначення, центр відпочинку на воді, рік та місце побудови - 1955, Білорусь, основний матеріал - залізобетон, порт приписки - м. Київ, місце знаходження - м. Київ, Набережне шосе, ст.м. «Дніпро», пасажирський причал, довжина по КВЛ 45,1 м., ширина 12,1, висота борту 3,0 м., надводний борт - 1600 мм. (п. 1.4 Договору іпотеки).

Передане в іпотеку майно за домовленістю сторін оцінено в 33 255 514,00 грн. (п. 1.5 Договору іпотеки).

Пунктом 2.1.6 Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього договору та задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитами, плату за користування грошовими коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої заборгованості та витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, а також витрат, пов'язаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису тощо.

Згідно з п. 3.1.1 Договору іпотеки при порушенні позичальником умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредитам, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушення іпотекодавцем умов цього договору та у випадках встановлених законом у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

При невиконанні або неналежному виконанні позичальником/іпотекодавцем основного зобов'язання та/або умов цього договору надіслати позичальнику /іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя із зазначенням вимог необхідних до виконання або усунення. (п. 2.4.1 Договору іпотеки).

Як встановлено в п. 3.1.2 Договору іпотеки іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів позичальником/іпотекодавцем не буде виконана умова про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавця відповідно до п. 2.4.1 цього договору.

За приписами п. 3.1.3 Договору іпотеки іпотекодержатель має право на свій розсуд: 1) застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотеко держателя (п. 3.2 цього Договору), шляхом продажу предмета іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; 2) звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса; 3) звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку майно зазначається іпотеко держателем в офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю у відповідності з п. 2.4.1 цього Договору. (п. 3.1.4 Договору іпотеки).

Згідно з п. 2.4.1 Договору іпотеки при невиконанні або неналежному виконанні позичальником/іпотекодавцем основного зобов'язання та/або умов цього Договору надіслати позичальнику/іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання та/або умов цього Договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя із зазначенням вимог необхідних до виконання або усунення.

За твердженнями позивача, позичальник до цього часу не погасив заборгованість, стягнуту рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2012 у справі № 2-913/12, в результаті чого станом на 29.10.2012 його заборгованість за Кредитним договором обліковується в загальному розмірі 55 260 721,96 грн, з яких: 30 300 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 10 746 297,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 308 817 600,00 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 170 429 462,56 грн - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 1 584 330,05 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 874 748,83 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків, 969 600,00 грн - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту, 1 538 683,11 грн - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків.

Ні відповідачем, ні третьою особою (позичальником) вказаний розрахунок не оспорений і не спростований, матеріали справи не містять доказів погашення вказаної суми заборгованості.

Дослідивши подані позивачем розрахунки, враховуючи зазначене судове рішення, яким встановлено розмір заборгованості за кредитним договором № 77.2/СК-001.08.2 від 31.01.2008 станом на 24.04.2012, а також зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, суд вважає неправомірним нарахування пені після 24.04.2012. Стосовно решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентах, річних відсотках та інфляційних нарахуваннях, то господарським судом визнаються зазначені вимоги обґрунтованими.

Таким чином, за вирахуванням сум пені, нарахованих після 24.04.2012, загальний розмір заборгованості позичальника за Кредитним договором становить 46 066 157,62 грн.

У зв'язку з порушенням умов Кредитного договору в порядку приписів пункту 2.4.1 Договору іпотеки 09.08.2013 Банк направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушення за вих. № 18.1-11-б.б/4088 від 08.08.2013, однак прострочена заборгованість за Кредитним договором залишилась непогашеною.

Відповідно до ст. 564 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 2 статті 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Статтями 38 та 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено можливість реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Оскільки, як встановлено вище, позичальник, майновим поручителем якого виступив відповідач, неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки за Кредитним договором, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації та спосіб реалізації.

У ч. 6 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Позивач в позовній заяві просить суд встановити спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, тому вартість предмета іпотеки повинна бути встановлена суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, оскільки вартість предмета іпотеки може змінитися (стан предмета іпотеки може бути погіршений) враховуючи час, протягом якого буде проводитися виконавче провадження.

Виходячи з вищевикладеного, відповідачем всупереч положенням статей 33, 34 ГПК України не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" (04136, місто Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ідентифікаційний код 14349442) за Кредитним договором № 77.2/СК-011.08.2 від 31.01.2008 в загальній сумі 46 066 157 (сорок шість мільйонів шістдесят шість тисяч сто п'ятдесят сім) 62 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 30 300 000,00 грн. (тридцять мільйонів триста тисяч), заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 10 746 297 (десять мільйонів сімсот сорок шість тисяч двісті дев'яносто сім) грн. 41 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 38 744 (тридцять вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн. 26 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 13 753 (тринадцять тисяч сімсот п'ятдесят три) грн. 96 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 1 584 330 (один мільйон п'ятсот вісімдесят чотири тисячі триста тридцять) грн 05 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 874 748 (вісімсот сімдесят чотири тисячі сімсот сорок вісім) грн 83 коп., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 969 600 (дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч шістсот) грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 1 538 683 (один мільйон п'ятсот тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три) грн 11 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 31.01.2008, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" (04136, місто Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ідентифікаційний код 14349442) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 111-А, ідентифікаційний код 32374702), посвідченим 31.01.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. та зареєстрованому в реєстрі за № 12, а саме: дебаркадер «ДД-7» (призначення, центр відпочинку на воді, рік та місце побудови - 1955, Білорусь, основний матеріал - залізобетон, порт приписки - м. Київ, місце знаходження - м. Київ, Набережне шосе, ст.м. «Дніпро», пасажирський причал, довжина по КВЛ 45,1 м., ширина 12,1, висота борту 3,0 м., надводний борт - 1600 мм), шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 111-А, ідентифікаційний код 32374702) на користь Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" (04136, місто Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, ідентифікаційний код 14349442) 1 073 (одну тисячу сімдесят три) грн. судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (79039, м. Львів, вул. Шевченка, 111-А, ідентифікаційний код 32374702) на користь Державного бюджету України 14 795 (чотирнадцять тисяч сімсот дев'яносто п'ять) грн. 67 коп. судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.11.2016

Судді О.М. Ярмак (головуючий)
В.П. Босий

Т.Ю. Трофименко