ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 12/5027/877-б/2011

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Малех І.Б.

Давид Л.Л.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 07.09.2016р.

у справі № 12/5027/877-б/2011

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Г.Шевченка», с.Оселівка Кельменецького району Чернівецької області

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - ОСОБА_3, ОСОБА_4

від боржника - не з»явився

арбітражний керуючий - не з»явився

від Оселівської сільської ради - Іванічек О.І., Шепенюк А.О.

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Боржник належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 07.09.2016р. у справі № 12/5027/877-б/2011 (суддя Бутирський А.А.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Г.Шевченка», с.Оселівка Кельменецького району Чернівецької області визнано недійсними результати аукціону, проведеного ТзОВ "Буковна-аукціон" 18.02.2016 р., щодо продажу майна ТОВ "Т.Г. Шевченка", а саме: адмінбудівлі 2-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 та котельні по АДРЕСА_2; визнано недійсними протоколи аукціону № 1 від 18.02.2016 р. та № 2 від 18.02.2016 р. щодо продажу майна ТОВ "Т.Г. Шевченка", а саме: адмінбудівлі 2-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 та котельні по АДРЕСА_2; у задоволенні скарги Оселівської сільської ради у частині виключення з ліквідаційної маси майна банкрута (адмінбудівлі 2-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 та котельні по АДРЕСА_2) - відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - ОСОБА_2 подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в порушення статті 43 ГПК України господарський суд не вжив заходів, спрямованих на всебічне, повне і об»єктивне встановлення всіх обставин справи, оскільки, як зазначає скаржник, суд першої інстанції звернув увагу виключно на акт від 11.02.2016р., в якому, зокрема, зазначено, що на відчужуваному нерухомому майні відсутнє оголошення про продаж, що не відповідає дійсності. Твердження представників Оселівської сільської ради про те, що їм не було відомо про проведення аукціону у зв»язку з порушенням ліквідатором вимог статті 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не відмовідає дійсності, оскільки представники сільської ради були присутні на вказаному аукціоні, що підтверджується відеофіксацією проведення аукціону.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановою господарського суду Чернівецької області від 29.08.2011 р. ТОВ "Т.Г. Шевченка" визнано банкрутом згідно ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), визнано вимоги Управління пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області до банкрута у сумі 44587,30 грн., ліквідатором призначено Нестіну О.В., ліквідаційну процедуру слід провести у строк до 29.12.2011 р.

Ухвалою суду від 04.01.2012 р. припинено процедуру ліквідації, передбачену ст. 52 Закону про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Нестіну О.В.

У газеті "Голос України" №14 від 25.01.2012 р. розміщено оголошення про порушення справи про банкрутство боржника.

Постановою господарського суду Чернівецької області від 15.08.2012р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком один рік, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Нестіну О.В., яку зобов'язано після закінчення ліквідаційної процедури надати суду звіт про свою діяльність та ліквідаційний баланс банкрута.

Провадження у справі здійснюється у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що діяла у редакції до 19.01.2013 р., за виключенням положень щодо реалізації майна банкрута.

Ухвалою суду від 19.03.2014 р. припинено повноваження ліквідатора Нестіної О.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Комерзана З.Д., строк ліквідаційної процедури встановлено до 19.06.2014 р.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. строк ліквідаційної процедури продовжено до 19.12.2015р.

Ухвалою від 14.12.2015 р. розгляд справи призначено на 21.12.2015 р. у зв'язку з тим, що ліквідатор не надав звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів за даними про розміри погашених вимог кредиторів, документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Ухвалою від 21.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 18.01.2016р., а ухвалою від 18.01.2016 р. вирішення спору перенесено на 24.02.2016р.

У судовому засіданні 24.02.2016 р. ліквідатор надав суду звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс, які просив затвердити.

Ухвалою від 24.02.2016 р. розгляд справи відкладено на 02.03.2016 р.

01.03.2016 р. до суду звернулась Оселівська сільська рада із скаргою на дії ліквідатора Комерзана З.Д., в якій просить: відмовити ліквідатору у затвердженні його звіту та ліквідаційного балансу банкрута; визнати недійсними результати аукціону від 18.02.2016р., проведеного ТОВ "Буковина-Аукціон" з реалізації нежитлових приміщень банкрута, а саме: адмінбудівлі 2-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 та котельні по АДРЕСА_2; визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені з переможцем за результатами згаданого вище аукціону; виключити з ліквідаційної маси зазначене вище майно (адмінбудівлю 2-го поверху та котельню).

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник посилається на те, що при проведенні аукціону порушено ч. ч. 1, 3, 4 ст. 58 Закону про банкрутство, а саме: оголошення про продаж на аукціоні нерухомого майна не було розміщено на нерухомому майні, а організатор аукціону не забезпечив доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням. Також скаржник вказує на те, що оголошення про проведення аукціону суперечить ст. 59 Закону про банкрутство. Крім того, скаржник зазначає, що рішенням Оселівської сільської ради від 27.01.2016 р. її адміністративні приміщення включено до об'єктів комунальної власності, а тому вони не могли бути включені до складу ліквідаційної маси і, відповідно, у банкрута були відсутні правові підстави для оформлення права власності на приміщення сільської ради. Виключення з ліквідаційної маси спірного майна (адмінбудівлі 2-го поверху та котельні) скаржник обґрунтовує тим, що згадане майно є об'єктами комунальної інфраструктури.

Подана скарга ухвалою від 01.03.2016 р. призначена до розгляду у судовому засіданні на 28.03.2016 р.

Ухвалою від 28.03.2016 р. до участі у справі залучено гр. ОСОБА_2 (с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області), гр. ОСОБА_10 (с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області) та ТОВ "Буковина-Аукціон" (вул. Нікітіна, 37, м. Чернівці), а розгляд скарги відкладено на 11.04.2016 р.

Ухвалою від 27.04.2016 р. ліквідатору відмовлено у затвердженні його звіту.

Ухвалою від 13.06.2016 р. припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Т.Г. Шевченка" Комерзана З.Д., новим ліквідатором призначено Рабанюка В.С.

Ухвалою від 13.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 03.08.2016 р.

Ухвалою від 03.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 29.08.2016 р., а ухвалою від 29.08.2016 р. розгляд скарги перенесено на 07.09.2016 р.

Скаржник у судовому засіданні підтримав подану скаргу.

Ліквідатор та переможець торгів проти поданої скарги заперечували, посилаючись при цьому на те, що спірні торги проведені з дотриманням чинного законодавства, а спірне майно не є об'єктами комунальної інфраструктури.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Ліквідатором складено перелік майна банкрута, що включено до ліквідаційної маси та підлягає продажу (Т. 7 а.с. 156). До даного переліку, серед іншого, включено адміністративний будинок (контора) та приміщення котельні.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2015 р. (Т. 7 а.с. 33-34) банкрут є власником наступного нерухомого майна:

- адміністративної будівлі літ. А-2 загальною площею 188,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- котельні літ. А загальною площею 110,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

19.01.2016 р. на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 18.02.2016 р. аукціону з продажу майна боржника. Зміст опублікованих оголошень відповідає вимогам ст. 59 Закону про банкрутство.

27.01.2016р. Оселівською сільською радою прийнято рішення про включення до об'єктів комунальної власності, серед іншого, адміністративного приміщення по АДРЕСА_1 та котельні по АДРЕСА_2 (Т. 7 а.с. 18).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство, під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Доказів розміщення такого оголошення ані ліквідатор, ані ТОВ "Буковина-Аукціон", ані переможці торгів (гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_10.) не представили, відсутні такі відомості і в оголошеннях, які розміщені на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України.

Крім того, скаржником надано акт про відсутність будь-якого оголошення про продаж адмінприміщення від 11.02.2016 р. (Т. 7 а.с. 19-22), який підписаний депутатами та громадянами Оселівської сільської ради (всього 90 осіб), і з якого вбачається, що на відчужуваному об"єкті нерухомості відсутнє оголошення про продаж. Відсутність оголошення про продаж на нерухомому майні банкрута є порушенням ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство.

Відповідно до протоколу № 1 продажу на аукціоні від 18.02.2016 р. (Т. 7 а.с. 69) гр. ОСОБА_2 є переможцем торгів з реалізації майна банкрута (другого поверху заг. площею 188,90 кв.м. у двохповерховій адміністративній будівлі літ А-2 заг. площею 239,50 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу № 2 продажу на аукціоні від 18.02.2016 р. (Т. 7 а.с. 70) гр. ОСОБА_10 є переможцем торгів з реалізації майна банкрута (одноповерхова будівля котельні літ. А заг. площею 110,30 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

З аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно банкрута до покупця - учасника аукціону, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, складання за результатами його проведення передавального акта, аукціон є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна, а отже, є правочином.

Цей висновок узгоджується з положеннями ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, що відносять до договорів купівлі-продажу аукціон.

Отже, відчуження майна на аукціоні належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1-3 ст. 203 Цивільного кодексу України (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Таким чином, аукціон від 18.02.2016 р. проводився без додержання вимог ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство, а відтак проведений з порушенням вимог закону.

Протоколи аукціону № 1 від 18.02.2016 р. та № 2 від 18.02.2016 р. підлягають визнанню недійсними, як похідні від визнання недійсними результатів аукціону від 18.02.2016 р.

У частині виключення з ліквідаційної маси майна банкрута (адмінбудівлі 2-го поверху та котельні) судом підставно відмовлено, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

У чинному законодавстві України відсутнє законодавче визначення поняття "об'єкт комунальної інфраструктури". Проте, перелік об'єктів комунальної інфраструктури, викладений у п. 3 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ, організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 891 від 06.11.1995р., яким передбачено, що в разі банкрутства підприємства разом з житловим фондом передаються комунальним підприємствам об'єкти комунального призначення - зовнішні мережі тепло, газо, водопостачання, водовідведення, а також будівлі призначені для обслуговування цього фонду - бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані у прибудовані приміщення обладнання.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 5, 26 Закону про банкрутство, положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", об'єкти комунальної інфраструктури може визначити лише орган місцевого самоврядування відповідної територіальної громади з огляду на ті послуги, які надаються комунальними підприємствами для жителів територіальних громад.

Проте, скаржник не надав доказів прийняття органом місцевого самоврядування відповідної територіальної громади рішення щодо включення до об'єктів комунальної інфраструктури майна банкрута (адмінбудівлю 2-го поверху та котельню). Рішення скаржника від 27.01.2016 р. не береться до уваги судом, оскільки в ньому йдеться про включення до переліків "об'єктів комунальної власності", що не є тотожним поняттям "об'єкт комунальної інфраструктури".

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Чернівської області від 07.09.2016р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 07.09.2016 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Чернівецької області від 07.09.2016 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 07.09.2016р. у справі № 12/5027/877-б/2011 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Чернівецької області.

6. Повний текст постанови складено « 30» листопада 2016р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Малех І.Б.

суддя Давид Л.Л.