ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р.Справа № 16/85-09
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

ОСОБА_1

при секретарі Р.О. Кияшко

За участю представників сторін:

Від публічного акціонерного товариства проектно-будівельної фірми Херсонбуд -ОСОБА_2

Представник ПАТ "Спецбуд" в судове засідання не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства проектно-будівельної фірми Херсонбуд

на ухвалу господарського суду Херсонської області

від 29.09.2016 року

у справі № 16/85-09

за позовом Приватного акціонерного товариства Спецбуд

до Публічного акціонерного товариства проектно-будівельної фірми Херсонбуд

про стягнення 203009,43 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року Акціонерне товариство закритого типу «Спецбуд» (правонаступником якого є ТОВ «Спецбуд-Херсон») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до будівельно-монтажного управління відкритого акціонерного товариства «Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» (правонаступником якої є публічне акціонерне товариство «Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд», в подальшому за текстом ПАТ ПБФ «Херсонбуд») про стягнення 203 009,43 грн., з яких 183 910 грн. основного боргу, 9195,50 грн. інфляційних втрат, 9903,93 грн. пені, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором підряду № 92/02 від 06.10.2008 р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.05.2009 р. в позові відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 27.08.2009 р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2010 р., згадане рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 183 910 грн. заборгованості, 9307,50 грн. інфляційних, 9060,28 грн. пені.

23 жовтня 2009 року господарським суду Херсонської області видано відповідний наказ про примусове виконання зазначеного судового рішення.

У липні 2016 року ПАТ ПБФ «Херсонбуд» звернулося до суду із заявою про визнання наказу господарського суду Херсонської області від 23.04.2012 р. таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи тим, що на підставі угоди про відступлення прав вимоги від 19.06.2009 р. та зарахування однорідних вимог ТОВ «Спецбуд-Херсон» втратило права на предявлення вимог про виконання зобовязань за договором підряду № 92/02 від 06.10.2008 р.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 29 вересня 2016 року (суддя Нікітенко С.В.) у задоволені заяви ПАТ ПБФ «Херсонбуд» було відмовлено.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, ПАТ ПБФ «Херсонбуд» в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки зобовязання щодо сплати заборгованості, які виникли у ПАТ ПБФ «Херсонбуд» на підставі договору підряду № 92/02 від 06.10.2008 р. припинились шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до договору відступлення права вимоги від 19.06.2009 р. з моменту укладення акту звірки взаємних розрахунків від 22.06.2009 р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши наявні матеріали та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За визначенням частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 512 названого Кодексу кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 4 статті 117 названого Кодексу встановлено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно із розясненнями, які викладені у п.п. 3.3 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2008 року між ТОВ «Агропромисловий комплекс «Південний» та БМУ «Промжитлобуд 5» Акціонерної проектно-будівельної фірми «Херсонбуд» (ПАТ ПБФ «Херсонбуд») укладено договір підряду № 30-05-08, предметом якого є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт по будівництву автозаправного комплексу на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ км 179+200 у районі с. Посад-Покровське, Білозерського району Херсонської області.

За умовами договору ПАТ ПБФ «Херсонбуд» зобовязалося виконати роботи відповідно до наданої робочої документації, а ТОВ «Агропромисловий комплекс «Південний» зобовязалося розрахуватися за виконані підрядні роботи протягом 10-ти днів з дня підписання акту виконаних робіт. Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

06 жовтня 2008 року між ТОВ «Спецбуд-Херсон» (підрядник) та БМУ «Промжитлобуд -5» ВАТ ПБФ «Херсонбуд» (замовник, ПАТ ПБФ «Херсонбуд») укладено договір підряду № 92/02, предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт по об'єкту АЗС біля с. Посад-Покровське Херсонської області, а саме: улаштування бетонного покриття. Вартість робіт визначена у сумі 183 910 грн. з урахуванням ПДВ.

Між тим, ПАТ ПБФ «Херсонбуд» свої договірні зобовязання з оплати виконаних ТОВ «Спецбуд-Херсон» підрядних робіт за договором підряду № 92/02 від 06.10.2008 р., у звязку з чим позивача утворилася заборгованість у розмірі 183 910 грн. На суму основного боргу відповідачем нараховано інфляційні втрати та пеню.

Оскільки, БМУ «Промжитлобуд -5» є структурним підрозділом ВАТ ПБФ «Херсонбуд» без створення юридичної особи, ТОВ «Спецбуд-Херсон» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом щодо стягнення зазначеної заборгованості саме до ПАТ ПБФ «Херсонбуд».

В судовому порядку 27 серпня 2009 року з ПАТ ПБФ «Херсонбуд» на користь ТОВ «Спецбуд-Херсон» стягнуто 183910 грн. заборгованості, 9307,50 грн. інфляційних, 9060,28 грн. пені.

19 червня 2009 року (тобто після прийняття 13.05.2009 р. місцевим господарським судом рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Спецбуд-Херсон» та до винесення постанови суду апеляційної інстанції від 27.08.2009 р. про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову) між ПАТ ПБФ «Херсонбуд» та ТОВ «Спецбуд-Херсон» укладено угоду про відступлення прав (заміна кредитора у зобовязанні).

Так, за змістом п. 1.1., 1.2., 1.3. угоди про відступлення від 19.06.2009 р. ПАТ ПБФ «Херсонбуд» (Кредитор) відступає на користь ТОВ «Спецбуд-Херсон» (Новий кредитор) частково право, підставою виникнення якого є договір підряду від 30.05.2008 р. № 30-05-08, за яким ТОВ «Агрокомплекс «Південний» заборгувало ПАТ ПБФ «Херсонбуд» за вказаним договором 302 300 грн., частина цього боргу є борг ПАТ ПБФ «Херсонбуд» до ТОВ «Спецбуд-Херсон» у сумі 183 910 грн. за виконанні субпідрядні роботи на даному будівельному обєкті. Здійснення Кредитором відступлення на користь Нового кредитора частково прав за основним договором передбачає собою відступлення Кредитора на користь Нового кредитора права на отримання грошових коштів у сумі 183 910 грн., визначеного основним договором.

За приписами пункту 2.1 даної угоди підтвердженням згоди ТОВ «Агрокомплекс «Південний» на укладання цієї угоди є підпис керівника на даній угоді, що є належним доказом того, що відступлення прав за основним договором здійснюється за згодою вищевказаної юридичної особи.

У п.п. 1, 2 п. 2.4 угоди встановлено, що набуття цією угодою юридичної сили означає втрату ТОВ «Спецбуд-Херсон» будь-яких прав на предявлення ПАТ ПБФ «Херсонбуд» вимог про виконання останнім будь-яких обовязків на користь ТОВ «Спецбуд-Херсон» за договором підряду № 30-05-08 від 30.05.2008 р. (у редакції угоди, наданої позивачем, а.с. 61-62, т.4) або за договором підряду № 92/02 від 06.10.2008 р. (у редакції угоди, наданої відповідачем, а.с. 31-32, т.4) та втрату ПАТ ПБФ «Херсонбуд» прав на предявлення до ТОВ «Агрокомплекс «Південний» за договором підряду № 30-05-08 від 30.05.2008 р. про сплату 183 910 грн. При цьому, між сторонами спору не укладався договір підряду № 30-05-08 від 30.05.2008 р., а тому у пункті 2.4 угоди про відступлення прав вимоги передбачені обовязки сторін саме за договором підряду № 92/02 від 06.10.2008 р.

У відповідності до п.1 розділу 3 угоди, остання діє з моменту її підписання особисто Кредитором, ТОВ «Агрокомплекс «Південний» та Новим кредитором, а також підписанням актів розрахунків між даними особами (п.п. 2.2. угоди від 19.06.2009 р.).

Договір про відступлення прав вимоги підписаний ПАТ ПБФ «Херсонбуд», ТОВ «Спецбуд-Херсон» із узгодженням ТОВ «Агрокомплекс «Південний».

В матеріалах справи наявні акти взаєморозрахунків від 22.06.2009 р., укладені між сторонами угоди про відступлення прав вимоги від 19.06.2009 р., зокрема, й акт від 22.06.2009 р. /а.с. 93, т.1/, з якого видно, що залишок боргу між ПАТ ПБФ «Херсонбуд» і ТОВ «Спецбуд-Херсон» станом на 22.06.2009 р. відсутній, тоді як обовязок сплати заборгованості у сумі 183 910 грн. перейшов до ТОВ «Агрокомплекс «Південний» у звязку із переуступкою боргу /а.с. 87, т. 1/.

Відмовляючи у задоволені заяви ПАТ ПБФ «Херсонбуд» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, місцевий господарський суд виходив з того, що умови угоди про відступлення прав від 19.06.2009 р. не свідчать про відсутність обовязку боржника в звязку з його припиненням, а також те, що ПАТ ПБФ «Херсонбуд» не довело належними доказами існування законних підстав для визнання наказу № 16/85-09 від 23.04.2012 р. таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи та ним дана належна юридична оцінка.

Посилання ПАТ ПБФ «Херсонбуд» на договір відступлення права вимоги від 19.06.2009 р. та акт звірки взаємних розрахунків від 22.06.2009 р. як на правову підставу для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, судова колегія вважає помилковими.

Так, зазначені договір відступлення та акт звірки взаєморозрахунків були предметом дослідження Запорізького апеляційного господарського суду, що відображено у постанові апеляційної інстанції від 27.08.2009 р. у даній справі.

Аналогічні обставини встановлені й у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2014 р. у справі № 16/85-09.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального строку обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього, судова колегія вважає безпідставними твердження ПАТ ПБФ «Херсонбуд» про те, що ТОВ «Спецбуд-Херсон» в період з 27.08.2009 р. по 23.01.2014 р. отримало кошти в сумі 23815,38 грн., а з 23.01.2014 р. ще 10000 грн. на виконання умов договору відступлення прав вимоги від 19.06.2009 р.

За приписами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Проте, ПАТ ПБФ «Херсонбуд» не було надано належних і допустимих доказів у підтвердження вказаних вимог та не обґрунтовано неможливості надання таких доказів суду першої інстанції. При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Херсонської області не має.

Керуючись статтями 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.09.2016 р. у справі № 16/85-09 без змін.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя Т.А. Величко