ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016р. Справа№ 914/2357/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Городенківський сирзавод», м. Городенка Івано-Франківської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гологори Плюс», м.Львів,

про стягнення 39 941,31 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Прокопів І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Публічним акціонерним товариством «Городенківський сирзавод» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гологори Плюс» про стягнення 39 941,31 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2016р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 03.10.2016р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 22.11.2016р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів.

У судовому засіданні 29.11.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та клопотання від 29.11.2016р., просив суд позов задоволити повністю та стягнути з відповідача 23 964,08 грн. заборгованості за отриманий товар. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 8 700,00 грн. пені, 5 092,82 грн. штрафу, 631,06 грн. 3% річних, 1 552,55 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у судові засідання 03.10.2016р., 24.10.2016р., 14.11.2016р., 22.11.2016р. та 29.11.2016р. не зявився, про причини неприбуття не повідомив, хоча повідомлявся про судові засідання належним чином, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та за відсутності відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

28.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Городенківський сирзавод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гологори Плюс» укладено договір №15-Д купівлі-продажу продукції із додатковими зобовязаннями дитрибюції. Відповідно до умов цього договору продавець зобовязувався передати у власність покупця продукцію (молочну продукцію власного виробництва), а продавець зобовязувався прийняти і оплатити товар. Крім того, на підставі договору покупцю надавалося ексклюзивне право реалізації продукції в межах договірної території, а саме: м. Львів, та Львівська область.

У п. 3.7 договору сторони погодили оплату партій продукції на умовах відстрочки платежу у сумі, вказаній у відповідній видатковій накладній, не пізніше 21 календарного дня з дати отримання партії продукції покупцем, зазначеної в товарно-транспортній накладній і видатковій накладній.

Як зазначає позивач, станом на дату подання позову дебіторська заборгованість ТзОВ «Гологори плюс» перед ПАТ «Городенківський сирзавод» становить 23 964,08 грн. і на момент прийняття рішення вона відповідачем не оплачена.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору купівлі-продажу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ст.692 ЦК України). Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ст.694 цього ж Кодексу).

Договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів (ч.1-2 ст. 695 ЦК України).

У п. 3.7 договору сторони погодили оплату партій продукції на умовах відстрочки платежу у сумі, вказаній у відповідній видатковій накладній, не пізніше 21 календарного дня з дати отримання партії продукції покупцем, зазначеної в товарно-транспортній накладній і видатковій накладній.

Як підтверджується матеріалами справи, товар відповідачу поставлений позивачем, проте повна вартість поставленого товару відповідачем не оплачена. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 23 964,08 грн. основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню. За порушення строків оплати товару на підставі п.8.4 договору відповідачу правомірно нараховано шраф 20% від суми заборгованості у розмірі 5 092,82 грн., адже заборгованість у розмірі 25 464,08 грн. існувала більше, ніж 20 календарних днів.

На підставі п.8.5 договору відповідачу правомірно нараховано 8 700,00 грн. пені.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 631,06 грн. 3% річних та 1 552,55 грн. інфляційних втрат.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених сум, зазначає, що позивачем при проведенні розрахунку інфляційних втрат допущено помилку, тому до стягнення з відповідача є правомірним 631,06 грн. 3% річних та 1 527,77 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Судовий збір згідно ст.49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гологори Плюс» (79040, м. Львів, вул. Сигнівка, буд. 52/27, ідентифікаційний ) на користь Публічного акціонерного товариства «Городенківський сирзавод» (78100, Івано-Франківська обл., м. Городенка, вул. Височана, буд. 2, ідентифікаційний ) 23 964,08 грн. заборгованості, 5 092,82 грн. штрафу, 8 700,00 грн. пені, 631,06 грн. 3% річних, 1 527,77 грн. інфляційних втрат та 1 377,12 грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 29.11.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 01.12.2016р.

Суддя Яворський Б.І.