ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.11.2016 Справа №917/1070/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників 14.11.2016:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

та за участю представників 17.11.2016:

позивача: не з'явився,

відповідача: ОСОБА_4О,

третьої особи: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства "Нива",

вул. Леніна, 20, с. Красна Лука, Гадяцький район, Полтавська область, 37315

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача: ОСОБА_5,

вул.Мічуріна,1,с.Лазірки Оржицького району Полтавської області, 37710

про визнання незаконними та скасування наказів про надання земельних ділянок в оренду, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське приватно-орендне підприємство "Нива" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якій просить :

1) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 801-СГ від 29.01.2016р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:007:0061, площею 45,5513 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

2) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 802-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:002:0192, площею 38,3277 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

3) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 803-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:004:0453, площею 109.8889 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

4) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 804-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:004:0389, площею 12,9265 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

5) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 805-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:007:0063, площею 11,9931 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

6) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 806-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:007:0070, площею 35,3131 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

7) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 807-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:007:0065, площею 32,6314 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

8) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 808-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:010:0044, площею 11,3462 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

9) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 809-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:011:0144, площею 3,2830 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

10) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 810-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:0239, площею 4,0898 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

11) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 811-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:0222, площею 17,6939 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

12) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 812-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:0223, площею 8,676 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

13) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 813-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:004:0395, площею 7,6004 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

14) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 814-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:0241, площею 11,2249 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

15) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 815-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:003:0043, площею 10,3433 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

16) Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 816-СГ від 29.01.2016 р. про передання громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:007:0024, площею 34,8604 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду на території Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

Ухвалою суду від 15.07.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 08.08.2016.

27.07.2016 року позивачем подана заява №309 про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій СПОП "Нива" просить вжити заходи до забезпечення позову (а.с.115-120, том 2).

08.08.2016 відкладено розгляд справи на 19.08.2016, в зв'язку з неявкою відповідача.

19.08.2016 від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі (вх. №10370), оскільки спір не підлягає розгляду в господарських судах. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказує, що оскаржувані позивачем накази на даний час не виконані і відповідно на підставі них не виникло речове право, яке може оскаржуватись за правилами господарського судочинства (а.с. 154-155, том 2).

Від третьої 19.08.2016 також, надійшло клопотання про припинення провадження у справі, в якому вказує, що оскаржувані позивачем накази на даний час не виконані і відповідно на підставі них не виникло речове право, яке може оскаржуватись за правилами господарського судочинства (а.с. 156-159, том. 2).

19.08.2016 позивачем подано для долучення до матеріалів справи копії 11-ти судових рішень щодо земельних ділянок що стосуються оскаржуваних наказів (а.с. 160-204, том 2).

19.08.2016 судом розглянуто заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та винесено ухвалу про її задоволення (а.с. 2082011, том 2). В судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2016.

07.10.2016 р. від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв'язку із зайнятістю в інших судових засіданнях (а.с. 212, том 2).

В зв'язку з неявкою сторін та клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 01.11.2016 р.

31.10.2016 від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача оригіналів належним чином засвідчених копій наказів, заяв та інших документів про передачу 16-ти земельних ділянок, що орендуються Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством "Нива" (а.с. 219 том 2).

01.11.2016 р. від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 222, том 2).

Ухвалою суду від 01.11.2016 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії всіх оскаржуваних наказів про надання в оренду громадянину ОСОБА_5 земельних ділянок (накази №801-СГ від 29.01.2016, №802-СГ від 29.01.2016, №803-СГ від 29.01.2016, №804-СГ від 29.01.2016, №805-СГ від 29.01.2016, №806-СГ від 29.01.2016, №807-СГ від 29.01.2016, №808-СГ від 29.01.2016, №809-СГ від 29.01.2016, №810-СГ від 29.01.2016, №811-СГ від 29.01.2016, №812-СГ від 29.01.2016, №813-СГ від 29.01.2016, №814-СГ від 29.01.2016, №815-СГ від 29.01.2016, №816-СГ від 29.01.2016.

14.11.2016 від відповідача та третьої особи надійшли аналогічні клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду в апеляційному порядку справ про визнання 21-го договору оренди землі поновленими, які розглядались в господарському суді Полтавської області (а.с.1-5, том 3).

Також, 14.11.2016 третьою особою подано письмові пояснення по суті спору, в яких проти задоволення вимог заперечує (а.с. 6-13, том 3).

15.11.2016 відповідач надав суду відзив на позовну заяву та копії оскаржуваних наказів (а.с.14-39, том 3).

В судовому засіданні 14.11.2016 р. представник позивача виклав зміст вимог та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечував, вказуючи, що позивачем не доведено факт порушення, невизнання або оспорювання відповідачем прав та свобод інтересів позивача саме внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних наказів, а також суть такого порушеного права.

Представник третьої особи в судовому засіданні наполягав на розгляді поданих ним клопотань про припинення провадження у справі та зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2016, про що сторони та третя особа повідомлені під розписку.

Представник позивача в судове засідання в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з перебуванням на лікарняному. Доказів останнього не надав.

Представник відповідача та третьої особи проти відкладення розгляду справи заперечують.

Суд відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 15.07.2016 порушено провадження у даній справі. Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема і за клопотанням позивача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з його відсутністю (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Позивачем не надано жодних доказів неможливості заміни представника та доказів поважності його неявки в дане судове засідання.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, закінчення встановленого статтею 69 ГПК України строку вирішення спору, спір розглядається за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подане клопотання про припинення провадження у справі.

Представник третьої особи також виклав зміст поданого клопотання про припинення провадження та наполягав на його розгляді та задоволення.

Суд розглянувши клопотання відповідача та третьої особи про припинення провадження у справі дійшов висновку про його задоволення виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 6 частини 1 статті 12 ГПК України господарським судам в тому числі підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі - субєкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього субєкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно- правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - субєкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу субєкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії субєкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обовязків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує лише підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Такий правовий висновок мітиться в постанові Верховного Суду України у справі №6-2510цс15 від 16.12.2015, що розглядалась ВСУ на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах.

Отже, рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та яке не вичерпало свою дію та не було реалізовано, має оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржувані позивачем накази відповідача на даний час не виконані і відповідно на підставі них ще не виникло речове право, яке може оскаржуватись за правилами господарського судочинства.

В матеріалах справи відсутні докази укладення договорів оренди землі з ОСОБА_5 відповідно до оскаржуваних наказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не підвідомчий господарському суду та його не належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Судом враховано рекомендації, викладені у п. 4, 4.1, 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК).

Враховуючи викладене, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, всебічно повно та об'єктивно за своїм внутрішнім переконанням оцінивши всі обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі.

Також суд зазначає, що оскільки провадження у справі підлягає припиненню, у суду відсутні підстави для вирішення поданих відповідачем та третьою особою клопотань про зупинення провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Припинити провадження у справі.

2. Копію ухвали направити сторонам по справі та третій особі.

Суддя Кульбако М.М.