РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа №910/18361/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРГАЗБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖАГРО" про розірвання договору, за участю представників позивача - Цурки Н.О., довіреність №04 від 11.01.2016 року, відповідача - Зорич Г.А., довіреність №б/н від 01.07.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНЖАГРО".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.10.2016 року.

24.10.2016 року представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

24.10.2016 року представником відповідача через канцелярію суду надано заяву по справі, в якій він просив зупинити провадження у справі, мотивуючи це тим, що розгляд даної справи буде неможливий до вирішення іншої пов'язаної з неї справи №910/24231/15.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

У п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи викладене, вирішення спору у справі №910/24231/15, що розглядається господарським судом міста Києва не є перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

В той же час необґрунтоване зупинення провадження у справі порушує право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку. За таких обставин, в задоволенні вищевказаного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом відмовлено за безпідставністю.

24.10.2016 року представником відповідача через канцелярію суду надано клопотання про припинення провадження у справі, в якому він, посилаючись на п. 1-1. ч. 1 ст. 80 ГПК України просив припинити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю предмету спору. В задоволенні вищезазначеного клопотання відповідача судом відмовлено за безпідставністю.

В судовому засіданні 24.10.2016 року оголошено перерву на 21.11.2016 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗБАНК" (суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум-Менеджмент Груп" (орендар) було укладено договір договір суборенди №662 (далі - договір), відповідно до умов якого орендар зобов'язується передати в суборенду, а суборендар зобов'язується прийняти, згідно цього договору нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: Україна, місто Київ, проспект Московський, 9 (далі по тексту - будівля) (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2.1. договору встановлено строк суборенди - з 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 28 червня 2016 року (дата закінчення строку суборенди).

Згідно п. 7.3. договору у випадку припинення дії цього договору суборендар зобов'язаний протягом 3 (трьох) календарних днів повернути орендарю приміщення в первинному стані (відповідно до базового ремонту приміщення) для чого, у випадку необхідності, суборендар зобов'язаний здійснити ремонтні роботи для приведення приміщення в первинний стан, а орендар, в свою чергу, повинен прийняти вказане приміщення по акту приймання-передачі приміщення. Приміщення вважається поверненим з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення. Орендна плата та плата за сервісне обслуговування приміщення нараховується (включаючи день підписання акту прийому передачі).

Пунктом 12.6. договору визначено, що у випадку довгострокового припинення дії цього договору з ініціативи суборендаря, або у випадку дострокового припинення дії цього договору внаслідок порушення суборендарем своїх зобов'язань, встановлених цим договором, суборендар зобов'язується сплатити орендарю штраф у розмірі трьохмісячної орендної плати (з урахуванням ПДВ) по цьому договору (вартість послуг суборенди), яка буде діяти на момент припинення дії цього договору з урахуванням п.п. 2.3. цього договору. За ініціативою орендаря такий штраф може бути повністю або частково погашений за рахунок гарантійного платежу.

Відповідно п. 16.1. цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом строку суборенди, визначеного цим договором, а в частині розрахунків - до повної оплати суборендарем заборгованості по орендній платі та іншим платежам за цим договором. В будь-якому випадку строк дії договору становить до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору. Строк суборенди починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення.

Положеннями пункту 16.3. договору визначено, що цей договір може бути припинений в будь-який час до закінчення строку його дії шляхом односторонньої відмови орендаря від договору у випадку, якщо суборендар один чи більше разів прострочив сплату орендної плати та/чи сервісних послуг проти встановлених цим договором термінів платежу.

Пунктом. 16.5. договору встановлено, що суборендар має право в односторонньому порядку припинити дію цього договору обов'язковим наданням орендарю письмового повідомлення за 2 (два) місяці до дня такого припинення, при виконанні умов п.12.6 цього договору.

Зазначене повідомлення буде вважатися наданим орендарю належним чином, якщо воно направлене цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення за допомогою УДППЗ «Укрпошта» або особисто вручено кур'єром під розпис уповноваженої стороною особи. Адреси повідомлень зазначені у розділі 17 цього договору. У випадку зміни адрес або інших реквізитів, зазначених у даному договорі, відповідна сторона зобов'язана повідомити про це іншу сторону у письмовому вигляді протягом десяти днів з моменту такої зміни. У випадку неповідомлення зміни адреси або інших реквізитів то належними реквізитами вважаються ті, що вказані в розділі 17 даного договору. У випадку, якщо поштове повідомлення було надіслано за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається що адресат був належним чином повідомлений. Повернення приміщення здійснюється у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно п. 16.9. договору, припинення дії цього договору не скасовує будь-які невиконані зобов'язання жодної зі сторін, які мали бути виконані під час дії договору чи у випадку його припинення, та не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за невиконання своїх договірних зобов'язань.

Згідно договору від 30.04.2015 року про внесення змін до договору суборенди №662 від 19.04.2014 року, з 01.05.2015 року новим орендарем за договором стало Товариство з обмеженою відповідальністю "ІРЖАГРО" (відповідач).

Предметом спору є вимоги про розірвання договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014 р. Позивач вказує на те, що дія договору припинилася 27.08.2015 року, однак належним чином даний факт оформлений не був, а тому договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною другою та третьою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. Вина сторони, що припустилась порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і взагалі для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов п. 1.2.1. договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014 р., датою закінчення строку суборенди є 28 червня 2016 року та згідно п. 16.1. цього договору спірний договір діє протягом строку суборенди.

Доказів пролонгації спірного договору матеріали справи не містять.

Позивач, у свою чергу, звернувся до суду з позовною заявою про розірвання спірного договору 06 жовтня 2016 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Позивачем не доведено факту порушення його прав станом на день подання позову до суду.

За таких обставин, в позові про розірвання договору суборенди №ДС 662 укладеного 19.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНЖАГРО" слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.11.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна