ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.2016 Справа № 904/8890/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтинг Д", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУШ-ИНДАСТРИАЛ", м. Дніпро

про стягнення 215 000,46 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 12 від 01.01.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.04.16р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтинг Д" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУШ-ИНДАСТРИАЛ" (далі - відповідач) про стягнення 615 000,46 грн. заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором № Т-27/07 від 27.07.2015 р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 р. по справі № 904/8890/16 порушено провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 р. призначено розгляд справи на 24.11.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача не заперечував проти позовних вимог.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.11.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтинг Д" (продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "РУШ-ИНДАСТРИАЛ" (покупець) укладено Договір № Т-27/07 (далі - Договір), за умов п. 1.1. якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця товар з відстрочкою платежу відповідно специфікаціями (видатковим накладним), а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Найменування товару: продовольчі та непродовольчі товари в асортименті згідно зі специфікацією які є невідємною частиною цього договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору сплата за отриманий товар здійснюється не пізніше 30 днів з дати поставки.

Загальна вартість Договору обумовлюється сторонами в специфікації до цього договору (п. 4.1. Договору).

На виконання умов Договору та Специфікацій №№ 1, 2 до Договору, позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 615 007,81 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 000003 від 27.07.2015 р. - на суму 215 000,46 грн. та № 000012 від 05.10.2016 р. на суму 400 007,35 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором в частині оплати за поставлений товар не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем на суму 615 007,81 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідно до Специфікацій № 1, 2 до Договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 615 007,81 грн., докази погашення якої у матеріалах справи відсутні та не спростовується відповідачем, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 615 007,81 грн. заборгованості.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про збільшення позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РУШ-ИНДАСТРИАЛ" (49000, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 37; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтинг Д" (49034, м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 37; ) 615 007,81 грн. (шістсот п'ятнадцять тисяч сім грн. 81 коп.) заборгованості, 9225,21 грн. (дев'ять тисяч двісті двадцять п'ять грн. 21 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 25" листопада 2016 р. .