ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р.Справа № 915/237/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Колоколова С.І.,

(У звязку з перебуванням судді Савицького Я.Ф., у відряджені, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №923 від 28.11.2016 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.11.2016 )

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.,

за участю представників сторін:

від ТОВ Будівельно-торгівельна компанія «Таврія» - не зявився,

від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «УКРЕКСІМБАНК») - ОСОБА_1 (за довіреністю),

від ТОВ «АМСТОР» - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія «Таврія»

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 28.03.2016 про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія «Таврія»

до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «УКРЕКСІМБАНК»)

про визнання іпотечного договору № 5109Z5 від 17.04.2009 недійсним з моменту укладення

по справі № 915/237/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «УКРЕКСІМБАНК»)

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія «Таврія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АМСТОР»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 30.11.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

09 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «УКРЕКСІМБАНК») (далі Банк) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія «Таврія» (далі ТОВ БТК «Таврія»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «АМСТОР» (далі ТОВ «АМСТОР») про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5109Z5 від 17.04.2009.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2016 вищевказана позовна заява прийнята до розгляду.

В процесі розгляду справи, 24.03.2016 ТОВ БТК «Таврія» звернулось до господарського суду Миколаївської області із зустрічним позовом до Банку про визнання іпотечного договору № 5109Z5 від 17.04.2009 недійсним з моменту укладання.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.03.2016 зустрічний позов повернуто без розгляду на підставі п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що при подачі до суду зустрічної позовної заяви ТОВ БТК «Таврія» не надало суду доказів сплати судового збору та доказів надіслання ТОВ «АМСТОР» копії зустрічної позовної заяви з додатками.

Не погодившись з даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ТОВ БТК «Таврія» з апеляційною скаргою в якій, з урахуванням письмових пояснень від 21.04.2016, просило скасувати ухвалу від 28.03.2016 про повернення зустрічного позову, прийняти зустрічний позов для спільного розгляду з первісним.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 апеляційну скаргу ТОВ БТК «Таврія» прийнято до провадження та зобовязано скаржника надати оригінал зустрічної позовної заяви з відповідним штампом канцелярії суду першої інстанції про отримання вказаної заяви та усі додатки до неї, а також, уточнити дату оскаржуваної ухвали.

25.04.2016 судова колегія, у звязку з невиконанням скаржником умов ухвали суду апеляційної інстанції від 14.04.2016, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України залишила апеляційну скаргу ТОВ БТК «Таврія» - без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2016, ТОВ БТК «Таврія» звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, яка була повернута судом касаційної інстанції ухвалою від 04.07.2016, у звязку з тим, що заявником не додано доказів надіслання копії касаційної скарги третій особі у справі.

В жовтні 2016 року ТОВ БТК «Таврія» повторно звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2016, яка залишена без змін постановою ВГСУ від 11.10.2016.

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що апеляційна скарга ТОВ БТК «Таврія» залишена Одеським апеляційним господарським судом без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, а відповідно до ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку, ТОВ БТК «Таврія» повторно подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.03.2016, в якій просить суд, скасувати вказану ухвалу та прийняти зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду апеляційної скарги від 15.11.2016 вищевказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та її розгляд призначено на 30.11.2016.

29.11.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від Банку надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає, що скарга безпідставна та необґрунтована, а суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання ТОВ БТК «Таврія» про відстрочку сплати судового збору та повернув без розгляду зустрічну позовну заяву відповідача за первісним позовом.

Представник ТОВ «АМСТОР» про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте в судове засідання не зявився.

До початку судового засідання 30.11.2016 по електронній пошті на адресу суду надійшло клопотання від ТОВ БТК «Таврія» про відкладення розгляду справи, у звязку із тимчасовою непрацездатністю їх представника.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.).

Так, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Доводи ТОВ БТК «Таврія» щодо неможливості зявитися у судове засідання у зв'язку тимчасовою непрацездатністю його представника, апеляційним господарським судом відхиляються, оскільки відповідачем у справі є юридична особа.

Відповідно до положень ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Також, господарський суд враховує, що ТОВ БТК «Таврія» не був позбавлений права надати письмові пояснення та направити до участі у справі іншого представника, у тому числі з числа осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

В судовому засіданні 30.11.2016 представник Банку надала пояснення, в яких заперечувала щодо апеляційної скарги та просила суд, ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Банку, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно повязаний з первісним, подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Правові норми щодо загального правила подання позовів наведені у ст.ст.54-59 розділу VІІІ ГПК України.

Так, в силу вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, надавати документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі необхідно і до зустрічної позовної заяви.

В абз. 2 п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 (зі змінами та доповненнями) розяснено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 43 5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111 3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111 20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122 2, частиною п'ятою статті 122 8.

Господарським судом встановлено та не заперечується скаржником у апеляційній скарзі, що ТОВ БТК «Таврія» не було додано до матеріалів зустрічного позову документа, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також доказу надсилання ТОВ «АМСТОР» копії зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, оскільки ТОВ БТК «Таврія» не додержано вимог ст.ст. 56, 57 ГПК України стосовно документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та доказів надсилання копії зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів ТОВ «АМСТОР».

В апеляційній скарзі ТОВ БТК «Таврія» вважає, що суд першої інстанції своєю ухвалою міг відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», проте судова колегія не погоджується з даною думкою апелянта, оскільки, дійсно, Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Як розяснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак жодних доказів існування наведених обставин скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Судова колегія також не приймає до уваги посилання скаржника, що п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України не передбачено право суду повертати позов без розгляду, якщо до нього не додано доказів надсилання копії позовної заяви третій особі, адже подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів, так статтею 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскаржувана ухвала є правомірною та обґрунтованою, відтак, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.106 ГПК України для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, у звязку з чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія «Таврія» - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 28.03.2016 без змін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_3