КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Справа№ 910/15999/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Щербина М.В. (представник за довіреністю)

від відповідача-1: Молічева Ю.К. (представник за довіреністю), Лавренова Н.О. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс"

на рішення господарського суду міста Києва

від 06.10.2016 року

у справі № 910/15999/16 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс"

про стягнення 31608,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" 31608,02 грн. штрафних санкцій за непоставлений товар за договором №317 КВ від 31 березня 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №317 КВ від 31 березня 2015 року в частині повної та своєчасної поставки товару (невиконання заявки на постачання витратних матеріалів для гемодіалізу за №061-581/ккт від 05.08.2015 р. на суму 222205,83 грн.).

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" на користь Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради 31340,15 грн. штрафних санкцій та 1366,32 грн. витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2016 року у справі №910/15999/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає про те, що причиною невиконання заявки від 05.08.2015 №061-581/ккт стало відхилення компанією Gambo Lundia AB (Швеція) усіх замовлень на продукцію, необхідну для виконання зобов'язань ТОВ "Діалсервіс" за всіма договорами, чинними в Україні на момент повідомлення про розірвання ексклюзивної дистриб'юторської угоди, укладеної між Gambo East s.r.o. та Gambo Lundia AB (Швеція), про що відповідач повідомив позивача листом від 19.06.2015 р.; діючи добросовісно та з метою недопущення зриву виконання зобов'язань за договором відповідач направив позивачу лист від 08.07.2015 р. №08/07-03 (вхідний номер позивача №061/8369 від 09.07.2015 р.), в якому повідомив, що з 01.07.2015 р. ним на ринку України пропонуються витратні матеріали для гемодіалізу виробництва компанії Nipro (Японія) та компанії Allmed Medical GmBH (Німеччина); проте позивачем з 08.07.2015 р. по 03.12.2015 р. не було надано відповіді на вищезазначений лист, позивач не вчинив жодної дії, направленої на вирішення даного питання, що свідчить про недобросовісність як сторони зобов'язання, дії якого безпосередньо сприяли невиконанню з боку відповідача зобов'язань за договором №317КВ, а також про сприяння діями позивача до нарахування 31340,15 грн. штрафних санкцій, а саме: свідоме направлення заявки на поставку (в той час як позивач знав про припинення виробником поставок на територію України) та бездіяльність щодо розгляду пропозиції та заміни товару, що є підставою для звільнення відповідача від відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Яковлєв М.Л.) від 31.10.2016 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" та призначено її до розгляду на 23.11.2016 р.

15.11.2016 р. через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" надійшли додаткові пояснення, в яких скаржник зокрема зазначає, що у межах договору №317 КВ від 31 березня 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідача із заявками на поставку товарів, а саме: з заявкою №061-245/ккт від 03.04.2015 р., №061-276/ккт від 22.04.2015 р., №061-339/ккт від 22.05.2015 р., №061-389/ккт від 17.06.2015 р., за якими відповідачем була здійснена поставка товару на загальну суму 397545,66 грн. 03.12.2015 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до договору №317 КВ від 31 березня 2015 року про розірвання договору, відповідно до п.2 якої сторони дійшли згоди про зменшення ціни договору з 619751,49 грн. до 397545,66 грн., відповідно до п.4 цієї додаткової угоди всі зобов'язання сторін з виконання умов договору припиняються після набрання чинності додаткової угоди - з дати її підписання представниками сторін. З огляду на викладене, на думку скаржника, відповідачем зобов'язання за договором виконано у повному обсязі, що унеможливлює нарахування штрафних санкцій. Також скаржник зазначає, про те, що позовна давність про стягнення штрафних санкцій, нарахованих за період з 18.08.2015 р. по 03.12.2015 р., сплинула 18.08.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.) від 31.10.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 23.11.2016 р.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 р. у справі №910/15999/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/15999/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 23.11.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 30.11.2016 р.

Представники сторін у судове засідання з'явилися та надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

31.03.2015 р. Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс", як учасником, укладено договір №317 КВ про закупівлю товарів за державні кошти (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого учасник зобов'язується у 2015 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 32.50.1 Інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні (витратні матеріали для гемодіалізу, 5 найменувань (32.50.13-53.00; 32.50.13-79.00)), зазначені в специфікації (Додаток 1), в тому числі: капілярний діалізатор, площею 1,6 - 1,8 м2 - 774 од.; кровопровідна магістраль до діалізатора (артерія-вена) - 774 од.; фістульна голка венозна - 774 од.; фістульна голка артеріальна - 774 од.; порошковий картридж основного компоненту BiCart або еквівалент з вмістом сухого бікарбонату від 650 г. - 774 од.

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені в специфікації (Додаток 1).

Згідно з п. 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди №4 від 24.06.2015, сума цього Договору становить 619751,49 грн.

Положеннями п. 5.1 Договору встановлено, що строк поставки товарів - 10 днів від дати письмової заявки замовника.

Пунктом 6.3 Договору встановлений обов'язок учасника забезпечувати поставку товарів у строки, встановлені Договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015 та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (п. 10.1 Договору).

На виконання умов Договору між сторонами було підписано додаток №1 до Договору (додаткової угоди №4) - Специфікація, у якій сторони погодили найменування, марку, виробника, кількість та ціну товару, що буде постачатись відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу заявку на постачання витратних матеріалів для гемодіалізу за №061-581/ккт від 05.08.2015 р., а саме: а саме: капілярний діалізатор, площею 1,6 - 1,8 м2 - 217 од.; кровопровідна магістраль до діалізатора (артерія-вена) - 217 од.; фістульна голка венозна - 217 од.; фістульна голка артеріальна - 217 од.; порошковий картридж основного компоненту BiCart або еквівалент з вмістом сухого бікарбонату від 650 г. - 217 од. на загальну суму 222205,83 грн., проте відповідач, в порушення умов договору, товар, зазначений у заявці позивачу не передав, у зв'язку з чим Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 31608,02 грн., нараховані за період з 18.08.2015 р. по 03.12.2015 р.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заперечуючи проти задоволення заявлених позивачем вимог, відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, що відсутність можливості здійснити поставку товару за заявкою на постачання №061-581/ккт від 05.08.2015 була спричинена відхиленням усіх замовлень виробником такого товару, проте відповідачем вжито усі можливі дії, спрямовані на забезпечення належного виконання зобов'язань за договором. Крім того відповідач зазначив про те, що у межах договору №317 КВ від 31 березня 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідача із заявками на поставку товарів, а саме: з заявкою №061-245/ккт від 03.04.2015 р., №061-276/ккт від 22.04.2015 р., №061-339/ккт від 22.05.2015 р., №061-389/ккт від 17.06.2015 р., за якими відповідачем була здійснена поставка товару на загальну суму 397545,66 грн.

Факт виконання відповідачем зобов'язання щодо поставки товару за заявками №061-245/ккт від 03.04.2015 р., №061-276/ккт від 22.04.2015 р., №061-339/ккт від 22.05.2015 р., №061-389/ккт від 17.06.2015 р. на загальну суму 397545,66 грн. позивачем не заперечується.

З матеріалів справи вбачається, що придбання відповідачем товару, поставка якого передбачена умовами договору №317 КВ від 31.03.2015, здійснювалось на підставі контракту DS2012 від 10.01.2012, укладеного між відповідачем та Gambra East s.r.o. (Чеська Республіка), яке в свою чергу було ексклюзивним дистриб'ютором та мало виключне право розповсюджувати, продавати і надавати послуги з сервісної підтримки в Україні продукції, виробленої компанією Gambrо Lundia АВ (Швеція) або будь-якою з афілійованих компаній, що підтверджується довіреністю від 29.05.2013, копія якої долучена до матеріалів справи.

Листом від 15.06.2015 Gambra East s.r.o. повідомило відповідача про те, що з 30.06.2015 дистриб'юторська угода між Gambra East s.r.o. та виробником продукції - Gambrо Lundia АВ, буде розірвана, а виробник продукції відхилив усі замовлення Gambra East s.r.o. на продукцію, необхідну для виконання зобов'язань перед відповідачем.

Викладені обставини унеможливили придбання продукції, виробленої компанією Gambrо Lundia АВ, та, відповідно, виконання заявки на постачання № 061-581/ккт від 05.08.2015.

У зв'язку з цим, відповідач звернувся до позивача з листом №19/06-03 від 19.06.2015 та повідомив останнього про вищенаведені причини припинення постачання продукції, виробленої компанією Gambrо Lundia АВ та будь-яких її афілійованих компаній, на територію України.

Листом № 08/07-03 від 08.07.2015 відповідач запропонував позивачу змінити предмет договору та здійснювати закупівлю аналогічної продукції інших виробників: Nipro (Японія), Allmed Medical GmbH (Німеччина), яка повністю сумісна з обладнанням для гемодіалізу, наявним у лікувально-профілактичних установах міста Києва, відповідає медико-технічним вимогам, має нижчу вартість та характеризується низкою покращених якостей.

Проте сторони договору №317 КВ від 31.03.2015 не дійшли згоди щодо зміни його умов та заміни предмету закупівлі аналогічною продукцією інших виробників, а саме: Nipro (Японія) та Allmed Medical GmbH (Німеччина).

03.12.2015 р. сторонами була укладена додаткова угода №5 до договору про закупівлю товарів за державні кошти №317 КВ від 31.03.2015 (далі додаткова угода №5), згідно з умовами якої у зв'язку з припиненням постачання товарів компанією Gambrо Lundia АВ (Швеція) на адресу субдистриб'ютора продукції Gambrо в Україні (відповідача) та відмовою позивача від запропонованого відповідачем покращення якості предмету закупівлі договору про закупівлю товарів за державні кошти №317 КВ від 31.03.2015 р., сторони, на підставі ст. ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, домовились про розірвання договору про закупівлю товарів за державні кошти №317 КВ від 31.03.2015. Крім того, в пункті 2 додаткової угоди сторони погодили зменшити суму договору з 619751,49 грн. до 397545,66 грн.

Відповідно до п.4 додаткової угоди, всі зобов'язання сторін з виконання умов договору припиняються після набрання чинності цієї додаткової угоди.

Дана додаткова угода набуває чинності з дати її підписання представниками сторін (п.5 додаткової угоди), тобто з 03.12.2015 р.

Отже, враховуючи положення п. 2 додаткової угоди №5, відповідач виконав зобов'язання з поставки товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти №317 КВ від 31.03.2015 в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 549 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) настають у разі порушення зобов'язання.

Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 549 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) настають у разі порушення зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, з урахуванням змін до Договору, внесених пунктом 2 додаткової угоди №5, відповідно до якого сума договору становить 397545,66 грн., що підтверджує фактичну відмову позивача від зобов'язання на суму 222205,83 грн. за заявкою на постачання витратних матеріалів для гемодіалізу за №061-581/ккт від 05.08.2015 р., враховуючи те, що відповідач передав позивачу товар на загальну суму 397545,66 грн. на виконання інших заявок, виставлених позивачем відповідачу у межах Договору, колегія суддів вважає, що відповідачем належно виконано зобов'язання з поставки товару за договором №317 КВ від 31 березня 2015 року, позивачем не доведено порушення відповідачем зобов'язання з поставки товару, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 31608,02 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Посилання скаржника на те, що позовна давність про стягнення штрафних санкцій, нарахованих за період з 18.08.2015 р. по 03.12.2015 р., сплинула 18.08.2016 р., про що як стверджує представник відповідача було усно заявлено в судовому засіданні в суді першої інстанції, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони є недоведеними, так як в матеріалах справи відсутні докази звернення з заявою відповідача про застосування строку позовної давності, в протоколах судових засідань місцевого господарського суду також відсутні відомості про заявлення відповідачем про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.10.2016 року у справі №910/15999/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд.19, код 02012906) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" (03680, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 3-Я, код 36947521) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/15999/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко