КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа№ 5011-71/10472-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін: від ДВС - Родіна Т.О..

від позивача - не з'явились.

від відповідача -1 - не з'явились.

від відповідача -2 - Боліщук Р.А..

розглянувши

апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 27.07.2016 року

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Автомобільна

група "ВІПОС"

на дії органу державної виконавчої служби України

у справі № 5011-71/10472-2012 (Головуючий суддя -

Нечай О.В.; судді: Бондарчук В.В., Марченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен

Банк Аваль"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Автомобільний завод "Віпос";

2) Приватного акціонерного товариства "Автомобільна

група "Віпос"

про стягнення в розмірі 21 284 349,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.07.2016 року cкаргу Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" на дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково.

Визнано незаконними дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 29.04.2016 року про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671.

Визнано недійсною постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.04.2016 року про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.07.2016 року повністю та відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 28.11.2016 року

В судове засідання 28.11.2016 року представники позивача та відповідача 1 не з'явились.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача 1 враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Представником позивача подано повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, мотивуючи свою скаргу на дії органів Державної виконавчої служби, Приватне акціонерне товариство "Автомобільна група "Віпос" зазначло про те, що було порушено приписи чинного законодавства України при винесенні в.о. начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 01.04.2014 року було порушено справу № 923/98/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос".

Зазначеною ухвалою Господарського суду Херсонської області було також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим заборонено органам стягнення здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави та заборонено боржнику виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторієм на задоволення вимог кредиторів є зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2014 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №44812671 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №5011-71/10472-2012 від 15.03.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.09.2015 року було введено процедуру санації боржника - ТОВ "Автомобільний завод "Віпос", строком на шість місяців.

29.04.2016 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671 з тих підстав, що державний виконавець, зупинивши виконавче провадження відносно двох боржників, порушив права та законні інтереси Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" щодо можливості часткового або повного стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос", яка не перебуває в процедурі банкрутства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2 - 5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Відповідно до наказу господарського суду міста Києва від 15.03.2013 року № 5011-71/10472-2012 боржниками є Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" та Приватне акціонерне товариство "Автомобільна група "Віпос", стягнення заборгованості з яких на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" повинно відбуватись солідарно, про що зазначено у наказі.

Проте відносно одного з боржників, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" було порушено справу про банкрутство, в зв'язку з чим державним виконавцем було зупинено виконавче провадження № 44812671 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-71/10472-2012 від 15.03.2013 року, оскільки вищезазначеними нормами Закону України "Про виконавче провадження" передбачено зупинення всього виконавчого провадження, а не зупинення виконавчого провадження лише в частині одного з боржників, відносно якого порушено справу про банкрутство, в разі солідарного стягнення та наявності декількох боржників в одному виконавчому провадженні.

В свою чергу, під час винесення в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржуваної постанови про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" перебувало у стадії санації, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, відтак правові підстави для скасування вищевказаної постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 були відсутні.

Також в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржуваною постановою, в порушення статей 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язав державного виконавця винести постанову про зупинення виконавчого провадження лише в частині одного з солідарних боржників, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос", щодо іншого солідарного боржника - Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" зобов'язав державного виконавця провести виконавчі дії в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження" щодо примусового стягнення заборгованості.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.04.2016 року ВП № 44812671 протирічить вищевказаним нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Постанова в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.04.2016 року про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671 підлягає визнанню недійсною.

В свою чергу вимога скаржника про відновлення вказаної постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671 задоволенню не підлягає, оскільки Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає такої процедури, як відновлення постанови державного виконавця у зв'язку з її незаконним скасуванням. Проте, в разі визнання судом недійсною оскаржуваної постанови в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.04.2016 року про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.11.2014 року ВП № 44812671, дія постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. від 20.11.2014 року про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 50141-71/10472-2012 від 15.03.2013 року поновлюється автоматично.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.07.2016 року у справі №5011-71/10472-2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №5011-71/10472-2012 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна