ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2016 р.Справа № 916/2706/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 916/2706/16

за позовом : обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС"

до відповідачів: ОСОБА_1 міської ради;

ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та про визнання укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився.

від відповідача - ОМР: ОСОБА_3, згідно довіреності №157/исх-гс від 01.08.2016р.

від відповідача ОСОБА_2 комунальної власності ОМР: ОСОБА_4 згідно довіреності №01-36/34 від 20.05.2016р.

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за №3738; про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738; про визнання укладеною з дня набрання рішенням господарського суду Одеської області законної сили додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" щодо земельної ділянки, загальною площею 0,6236 га за адресою: м. Одеса, вул. Д. Донського, 5, та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01) та вважати переданою дану земельну ділянку з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених додатковою угодою.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада позов не визнає, з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради позов не визнає, з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

02.12.2015р. між ОСОБА_1 міською радою (Орендодавець) та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" (Орендар) був укладений Договір оренди землі, згідно якого Орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" № 161-ХІV від 06.10.1998р. та рішення ОСОБА_1 ОСОБА_6 № 7062-VІ від 10.09.2015р. надає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 2,2982 га, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Дмитрія Донського, земельна ділянка 5 (пять), кадастровий номер :26:011:0204; вид використання: для експлуатації обслуговуючого кооперативу з обєктами індивідуального дачного будівництва; цільове призначення: Е.07.03 для індивідуального дачного будівництва. Договір укладено терміном на 25 років, для експлуатації обслуговуючого кооперативу з обєктами індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до п. 3.2 Договору після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Рішенням ОСОБА_1 ОСОБА_6 № 632-VII від 27.04.2016р.припинено право оренди обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" на земельні ділянки загальною площею 1,6746 га, за адресою: м. Одеса, вул. Дмитрія Донського, 5 та внесені зміни до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), Державним реєстратором ОСОБА_5 - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

Пунктом 4 рішення ОСОБА_1 ОСОБА_6 № 632-VII від 27.04.2016р. затверджено проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), Державним реєстратором ОСОБА_5 - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

Позивач у справі зазначає, що зазначене рішення прийнято в межах компетенції ОСОБА_1 міської ради та відповідно до вимог земельного законодавства і відповідно до статті 144 Конституції України, воно є обовязковим до виконання.

Позивач зазначає, що у звязку із неотриманням жодних повідомлень щодо намірів укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, 15.08.2016р. обслуговуючий кооператив "КАДОР-ОАЗИС", з метою виконання рішення ОСОБА_1 міської ради № 632-VІІ від 27.04.2016р., звернувся до голови ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_7 з проханням найближчим часом укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі та забезпечити направлення необхідного пакету документів до нотаріуса, для оформлення та нотаріального посвідчення зазначеної додаткової угоди між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС".

Також було направлено звернення до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, з проханням завчасно повідомити позивача про дату та час вчинення нотаріальної дії, у разі надходження необхідного пакету документів, для оформлення та нотаріального посвідчення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС".

Позивач зазначає, що 25.08.2016р. на адресу обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" надійшла відповідь від приватного нотаріуса ОСОБА_5, із змісту якої вбачається, що станом на 15.08.2016р., ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради жодних документів для нотаріального посвідчення договору оренди землі між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", згідно рішення ОСОБА_1 міської ради № 632-VІІ від 27.04.2016р., не надавалось.

Крім того, позивач зазначає, що відповідь від голови ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_7 на адресу обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" не надходила.

З метою захисту своїх законних прав, 17.08.2016р. позивач звернувся до прокуратури Одеської області із скаргою на неправомірну бездіяльність посадових осіб ОСОБА_1 міської ради.

Відповідно до розділу 2 Положення про ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, одним із основних завдань ОСОБА_2 у сфері земельних відносин є перевірка, оформлення, підготовка документів, що посвідчують права на земельні ділянки, розгляд інших питань у галузі земельних відносин відповідно до законодавства.

Позивач зазначає, що з огляду на те, що протягом тривалого часу (чотири місяці та сімнадцять днів), з моменту прийняття рішення ОСОБА_1 міською радою про внесення змін до Договору оренди землі, посадові особи ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради не вжили заходи щодо оформлення проекту додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, не підготували та не передали необхідний пакет документів для його нотаріального посвідчення, 17.08.2016р. обслуговуючий кооператив "КАДОР-ОАЗИС" направив звернення до прокуратури Одеської області та директора ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_8 щодо негайного усунення порушень діючого законодавства посадовими особами ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради.

Однак, порушення не були усунуті, а додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі так і не було укладено.

Не вчинення ОСОБА_1 міською радою та ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради заходів, направлених на виконання рішення ОСОБА_1 міської ради № 632-VІІ від 27.04.2016р. та укладення додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" 02.12.2015р., протягом значного терміну позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за №3738.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами конкурсу. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно зі ст. 33 зазначеного Закону додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Крім того, позивач зазначив, що, на його думку, даний спір підвідомчий господарським судам України, адже, відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі усі спори, які виникають у звязку із укладенням господарських договорів. У даному випадку, спір , що виник не має ознак справи адміністративної юрисдикції, адже, він є спором про право, що виникає з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського та цивільного законодавства. Органи місцевого самоврядування у даних правовідносинах діють як органи, через які територіальна громада реалізує повноваження власника земельних ділянок, у звязку з чим вступає з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких правовідносинах територіальна громада є рівним учасником земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з субєктами підприємницької діяльності.

Відповідач - ОСОБА_1 міська рада проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідач - ОСОБА_1 міська рада, зазначає, що аналіз даної норми процесуального права вказує на можливість виникнення права на звернення до господарського суду у особи, права чи інтереси якої порушуються, або оспорюються, або для вжиття передбачених заходів, спрямованих на запобігання правопорушення, з чого вбачається необхідність реального існування у такої особи права чи інтереси, які порушуються, або оспорюються, оскільки останні слугують утворювальним елементом у конструкції права на звернення до господарського суду, що у випадку їх відсутності виключає можливість існування у такої особи такого процесуального права.

На думку відповідача - ОСОБА_1 міської ради, підставою для звернення обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" з позовом до суду послугувало невиконання рішення ОСОБА_1 міської ради від 27.04.2016 р. № 632-VІІ, стосовно укладення додаткового договору оренди відповідної земельної ділянки. Провадження у справі було порушено 04.10.2016р. Проте, 03.10.2016р. було укладено додатковий договір між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" посвідчений 03.10.2016р. за реєстраційним № 2291 про внесення змін до договору оренди землі посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на виконання вказаного вище рішення ОСОБА_1 міської ради, у звязку з чим, до моменту порушення провадження у даній справі припинив своє існування предмет спору між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно абз. 3 п. 4.4 Постанови пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Відповідач - ОСОБА_1 міська рада вважає, що у звязку з відсутністю предмету спору в частині внесення змін до договору оренди землі на момент порушення провадження у справі, це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 міська рада, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально-правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд приймає рішення про відмову у позові. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому, відповідач зазначає, що відповідно, до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст.20 ГК України одним із способів захисту цивільних прав та законних інтересів є визнання повністю або частково незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, що передбачає на меті саме захист порушених або оспорюваних прав особи.

Згідно зі ст. 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

При цьому, відповідач зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеві вибори" загальний склад (кількість депутатів) місцевої ради становить при чисельності виборців від 500 тисяч до 1 мільйона виборців - 64 депутати.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та керуватися у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. При цьому, п.п. 6, є ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада вважає, що ОСОБА_1 міською радою прийнято рішення "Про припинення права оренди на земельні ділянки, загальною площею 1,6746 га, за адресою: м. Одеса, вул. Дмитрія Донського, 5, внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", та передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам, для індивідуального дачного будівництва" від 27.04.2016р. № 632-VІІ.

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено внести відповідні зміни до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02.12.2015р., зареєстрованого в реєстрі за № 3738, а відповідно до пункту 9, контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію ОСОБА_1 міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада зазначає, що враховуючи положення земельного законодавства, ОСОБА_1 міською радою було вжито вичерпних заходів щодо зміни договору оренди землі в частині припинення права оренди позивача на земельні ділянки, загальною площею, 1,6746 га та внесення змін до договору оренди землі у звязку з прийняттям вказаного рішення. Подальша реалізація рішення ОСОБА_1 міської ради, у звязку з покладенням відповідних повноважень на виконавчі органи останньої, не залежить від ОСОБА_1 міської ради, що виключає можливість розглядати відсутність дій збоку останньої - протиправною бездіяльністю.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада зазначає, що вказаним рішенням також не покладалося жодних обовязків на виконавчі органи ОСОБА_1 міської ради.

Необґрунтованою також є вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради.

Так, відповідно до 2.1.2 положення про ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради від 19.02.2013р. № 2752-VІ, забезпечення реалізації повноважень ОСОБА_1 міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства України покладено на ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, якому належало вжити заходів щодо укладення додаткового договору до вказаного договору оренди землі, що, у свою чергу, вказує на відсутність необхідності вжиття ОСОБА_1 міської радою будь-яких заходів стосовно реалізації такого рішення.

Відповідно до п. 2.2.2.14 вказаного Положення, ОСОБА_2 відповідно до покладених на нього основних завдань і в межах своїх повноважень виконує такі функції у сфері земельних правовідносин: перевірка, оформлення, підготовка документів, що посвідчують права на земельні ділянки; розгляд інших питань у галузі земельних відносин відповідно до законодавства. Перевірка, оформлення, підготовка документів, що посвідчують права на земельні ділянки, зокрема, підготовка проектів договорів оренди землі на розгляд міської ради; оформлення поговорів оренди землі після прийняття відповідних рішень міською радою; підготовка проектів актів приймання-передачі земельних ділянок, що додаються по договорів оренди землі; підготовка проектів договорів про розірвання договорів оренди землі; оформлення договорів оренди землі після прийняття відповідних рішень міською радою; попередній розрахунок ставок орендної плати за землю та її розміру; підготовка та підпис протоколів узгодження договірної орендної плати за землю; підготовка проектів актів приймання-передачі земельних ділянок, що подаються до договорів оренди землі; сприяння реєстрації договорів оренди землі, укладених міською радою.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада зазначає, що відповідним рішенням ОСОБА_1 міської ради, на ОСОБА_2 не покладалося жодних обовязків та не визначалося жодних строків чи термінів виконання даного рішення. Натомість, протиправною бездіяльність особи може розглядатися у випадку наявності у такої особи обовязку вчинити певні дії та можливості їх чинення.

На думку відповідача ОСОБА_1 міська рада, у звязку з відсутністю у ОСОБА_2 обовязку, визначеного відповідним рішенням ОСОБА_1 міської ради вживати заходи щодо укладення додаткового договору до договору оренди землі, а тим більше відсутністю строку, чи терміну вжиття даних заходів, підстав розглядати відсутність дій збоку ОСОБА_2 як протиправна бездіяльність - немає.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 міська рада, зазначає, що укладення додаткового договору до договору оренди землі були вжиті саме ОСОБА_2, але з позову не вбачається, у чому саме полягає протиправна бездіяльність ОСОБА_2.

Також, відповідач ОСОБА_1 міська рада, зазначає, що вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідачів протиправною не може слугувати самостійним предметом господарського спору.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада, зазначає, що право позивача, яке він вважає було порушено протиправною бездіяльністю, наразі реалізовано та не може бути порушено, що вказує на неможливість його захисту чи відновлення судом.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Проте, у даному випадку, питання про поновлення чи захист права позивача не стоїть, у звязку з чим, виникає питання можливості реального існування спору щодо матеріальних прав між сторонами, а також можливості його вирішення, оскільки вимоги позивача, фактично, направлені на встановлення певних фактів.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада зазначає, що вимога щодо встановлення або спростування певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Таким чином, на думку відповідача - ОСОБА_1 міської ради, з укладенням додаткового договору між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" та відсутністю порушених прав позивача, які б належало відновити або захистити, даний спір втратив матеріально-правову складову та більше не є спором про право, а спірні правовідносини не є матеріальними, що вказує на його направленість виключно на встановлення фактів що суперечить меті господарського судочинства.

Розглядаючи спір, господарський суд повинен встановити об'єктивну наявність порушення чи оспорювання цивільного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним законодавством, що, з урахуванням відсутності предмету спору, вказує на відсутність можливості встановлення порушення права позивача та відсутність підстав задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно з Положенням про ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, затвердженим рішенням ОСОБА_1 міської ради від 19.02.2014 р. № 2752-VІ, ОСОБА_2 є виконавчим органом ОСОБА_1 міської ради, наділеним повноваженнями щодо реалізації повноважень ради у галузі земельних відносин. Відповідно до п.п. 2.2.2 та 2.2.14 Положення у сфері земельних відносин на ОСОБА_2 покладаються функції з перевірки, оформлення, підготовки документів, що посвідчують права на земельні ділянки, оформлення договорів оренди землі після прийняття відповідних рішень міською радою тощо.

Відповідач - ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради зазначає, що відповідно до ст. 20, 23 Закону України "Про оцінку землі" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у подальшому є підставою для розрахунку орендної плати.

Пунктом 288.5, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою -3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки ( пункти 288.5,1. 288.5,2 ст. 288 ПКУ). Для визначення розміру земельного податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки (пункт 289.1 ст. 289 ПКУ).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є суттєвою умовою договору оренди землі.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. у справі № 522/11050/14-а задоволено адміністративний позов ТОВ "БЛАЗ" до ОСОБА_1 міської ради; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Мірс", а саме: - визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради №41-VI від 28.12.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_8"; - визнано протиправним та скасовано рішення ОСОБА_1 міської ради №1268-VI від 20.09.2011 року "Про внесення змін до рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2010 №41-VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_8".

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р. у справі № 522/11050/14-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради залишено без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. по справі № 522/11050/14-а, без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідач - ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради зазначає, що лише 05.08.2016р. ухвалою Вищого адміністративного суду України зупинено виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р. до закінчення касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 ст. 14 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними І виключними.

19.08.2016р. за вхід. № 01-18/1276 та 02.09.2016р. за вхід. №01-18/1336/1 ОСОБА_2 отримано лист керівництва обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" щодо вчинення дій, направлених на укладення додаткової угоди про внесення змін до договору та направлення необхідного пакету документів для нотаріального посвідчення.

15.09.2016р. за № 01-18/1276, 1336/1-09-01 ОСОБА_2 на адресу обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" направлено лист в якому зазначалось, що у звязку із розглядом судових справ щодо нормативної грошової оцінки м. Одеси, ОСОБА_2 тимчасово була зупинена робота з укладення договорів оренди землі. Також з метою вчинення ОСОБА_2 відповідних дій в межах повноважень, обслуговуючому кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" було запропоновано надати на адресу ОСОБА_2 витяги управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області з нормативної грошової оцінки земельних ділянок ( відповідно до зазначених кадастрових номерів).

29.09.2016р. ОСОБА_2 отримано лист обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" за № 01-18/1276, 1336/1 до якого додані наступні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок м. Одеси: від 28.09.2016р. № 1300/86-16; від 28.09.2016р. №1301/86-16; від 28.09.2016р. № 1299/86-16; від 28.09.2016р. №1302/86-16.

Відповідач - ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради зазначає, що на виконання покладених на нього повноважень, визначених положенням ОСОБА_2 в особі директора ОСОБА_8 за Актом приймання-передавання від 30.09.2016р. № 1116 передав, а приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийняла пакет документів для нотаріального посвідчення додаткової угоди з обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" за адресою: м. Одеса, вул. Д. Донського, 5.

Крім того, відповідач - ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради зазначає, що 03.10.2016р. між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" було укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі, посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідач - ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, вважає, що ОСОБА_2 в межах повноважень визначених Положенням, затвердженим рішенням ОСОБА_1 міської ради від 19.02.2014 р. за № 2752-VІ здійснено усі дії, направлені на подальше укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" та посвідченого 02.12.2015р.. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення предствників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача, враховуючи наступне:

відповідно до п.3.1, п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: - участь у спорі суб'єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, договори про передачу державного або комунального майна в оренду.

Згідно п. 15 зазначеної Постанови у разі вчинення цивільного правочину між суб'єктом владних повноважень і суб'єктом господарської діяльності, договірні відносини сторін ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності. Тому до адміністративних договорів не відносяться договори, укладені за правилами Цивільного та Господарського кодексів України, інших актів цивільного або господарського законодавства.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: а) про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; (б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання; в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Згідно п.п.1.1, 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України . Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 Господарського кодексу України, ст. ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності. Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

При цьому, за змістом ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог Земельного кодексу України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Спір, що виник внаслідок порушення права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК.

Відповідно до п.1.3 зазначеної Постанови у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 Цивільного кодексу України, глав 27, 29, 33, 34 Цивільного кодексу України та глави 15 Господарського кодексу України, розділів III - V Земельного кодексу України, зокрема,: про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства; що виникають з укладення, зміни, розірвання, виконання договору оренди земельних ділянок, інших договорів користування земельними ділянками, в тому числі спори про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами на користування земельною ділянкою; інші спори, пов'язані з правами і охоронюваними законом інтересами суб'єктів господарювання та інших юридичних осіб на земельні ділянки.

Як вбачається з тексту позовної заяви, підставою звернення обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" до суду стало тривале, протягом періоду з 27.04.2016 р. до 30.09.2016р. (дата надходження до суду позовної заяви) не вчинення відповідачами дій щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 02.12.2015р., укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Зазначена додаткова угода була укладена сторонами до порушення провадження у справі 03.10.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2016р. Рішенням ОСОБА_1 ОСОБА_6 № 632-VII припинено право оренди обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" на земельні ділянки загальною площею 1,6746 га, за адресою: м. Одеса, вул. Дмитрія Донського, 5 та внесені зміни до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), Державним реєстратором ОСОБА_5 - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

Пунктом 4 рішення ОСОБА_1 ОСОБА_6 № 632-VII від 27.04.2016р. затверджено проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), Державним реєстратором ОСОБА_5 - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

Слід зауважити, що дане рішення є чинним, і сторонами у справі не оспорюється законність його прийняття .

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Слід зауважити, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України. Зокрема, після прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у власність або в користування, затвердження результатів аукціону, укладення відповідної цивільно-правової угоди, набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду особа має право на одержання земельної ділянки у власність або в користування і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою.

Позивач у справі просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738. При цьому, в обґрунтування зазначеної вимоги представник позивача у судовому засіданні посилався на наявність у рішенні ОСОБА_1 міської ради від 27.04.2016 р. № 632-VІІ п.9, згідно якого контроль за виконання цього рішення покладено на постійну комісію ОСОБА_1 міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин.

На думку суду, зазначена вимога позивача задоволенню не підлягає, адже, відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада (виборний орган) є представницьким органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Отже, законодавець не ототожнює "раду" (виборний орган), яка складається з депутатів, та "постійні комісії ради", у звязку з чим не можна вважати, що згідно п.9 рішення ОСОБА_1 міської ради від 27.04.2016 р. № 632-VІІ ОСОБА_1 міська рада взяла на себе зобовязання вчинити дії щодо укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738. Так само і постійна комісія ОСОБА_1 міської ради з питань землеустрою та земельних правовідносин не наділена повноваженнями щодо вчинення дій з укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738, а лише здійснює контроль за виконанням зазначеного рішення ради.

Крім того, згідно абз. 3 п. 4.4 Постанови пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.10.2016р. порушено провадження у справі № 916/2706/16 за позовом обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" до ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за №3738; про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради щодо невжиття заходів для укладання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС", та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738; про визнання укладеною з дня набрання рішенням господарського суду Одеської області законної сили додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" щодо земельної ділянки, загальною площею 0,6236 га за адресою: м. Одеса, вул. Д. Донського, 5, та посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в реєстрі за № 3738 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 12335570; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01), та вважати переданою дану земельну ділянку з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених додатковою угодою.

03.10.2016р. було укладено додатковий договір між ОСОБА_1 міською радою та обслуговуючим кооперативом "КАДОР-ОАЗИС" посвідчений 03.10.2016р. за реєстраційним № 2291 про внесення змін до договору оренди землі посвідченого 02.12.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на виконання вказаного вище рішення ОСОБА_1 міської ради, у звязку з чим, до моменту порушення провадження у даній справі припинив своє існування предмет спору між сторонами.

Суд погоджується з запереченнями, викладеними у відзивах відповідачів, що подання позивачем до суду даного позову не має на меті припинення порушеного права, як зазначено у позові, оскільки таке право відповідачами не порушувалось та вже реалізовано шляхом укладення угоди від 03.10.2016 до порушення провадження у справі.

Також суд погоджується з твердженнями відповідачів, що вимоги щодо визнання бездіяльності органів влади (ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_2 комульнальної власності ОСОБА_1 міської ради) не можуть бути самостійним предметом господарського спору. Крім того, право позивача, яке на його думку було порушено протиправною бездіяльністю відповідачів, наразі реалізовано, що вказує на неможливість його захисту та відновлення судом.

В матеріалах справи є достатні належні та допустимі докази, які свідчать про негайне укладення додаткового договору між позивачем та ОСОБА_1 міською радою 03.10.2016 після усунення всіх перешкод і виконанн позивачем свого обов'язку (зокрема, лише 5.08.2016р. ухвалою Вищого адміністративного суду України зупинено виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 до закінчення касаційного провадження у справі № 522/11050/14-а, лише 29.09.2016 на адресу ОСОБА_2 комунальної власності надійшли витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок м. Одеси).

На думку суду, відсутність предмету спору в частині внесення змін до договору оренди землі на момент порушення провадження у справі, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно зі статтею 33 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову обслуговуючого кооперативу "КАДОР-ОАЗИС" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05 грудня 2016 р.

Суддя Н.Д. Петренко