КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа№ 911/2692/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

за участі представників:

від позивача: Дзюбайло О.О. - представник

від відповідача: Гаврин Д.В. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.09.2016 року

у справі № 911/2692/16 (суддя: Шевчук Н.Г.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро ресторантс»

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро ресторантс» (далі - відповідач) про розірвання договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2016 року у справі № 911/2692/16 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, зокрема апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції наявності підстав для розірвання спірного договору.

Зокрема, апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції наявності підстав для розірвання спірного договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» прийнято до провадження у складі головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.11.2016 у зв'язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. у відпустці, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Сулім В.В. - головуючий суддя, судді: Коротун О.М., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 року у справі № 911/2692/16 у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Сулім В.В., судді Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Представник відповідача 15.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росінтер Аеро Україна» (змінило найменування на Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс») (орендар) 31.07.2014 укладений договір оренди №1609 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (надалі - Договір оренди).

Відповідно до умов Договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 20,0кв.м (Майно), розміщене за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7 на 3-му поверсі терміналу «D» (інв. №47578) загальною площею 107850,5кв.м, що перебуває на балансі державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач), з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи (т. 1 а.с. 11-21, 23-27).

Вказане майно передане орендодавцем орендарю по акту приймання-передавання орендованого майна 06.02.2015, що не заперечується сторонами.

Положеннями пункту 5.10 Договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого Майна шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання Майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Згідно пункту 5.18 Договору оренди орендар зобов'язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору, звернутись до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг орендарю.

Договір оренди укладений строком на 10 років - з 31.07.2014 до 30.07.2024 і у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах за умови наявності дозволу уповноваженого органу управління об'єктом державної власності, що оформляється додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору оренди (пункти 10.1, 10.4).

Пунктом 6.3 Договору оренди передбачено право орендаря за згодою орендодавця здавати майно в суборенду на строк, що не перевищує термін дії Договору оренди, а факт передачі майна в суборенду оформляється шляхом укладення відповідного правочину в письмовій формі що і Договір.

У зв'язку з наданням орендарю вказаного у Договорі оренди Майна 20.04.2015 ДП МА «Бориспіль» (балансоутримувач) і ТОВ «Аеро Ресторантс» (орендар) укладений договір №02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю та додатки до нього (надалі - Договір на відшкодування витрат) (т. 1 а.с. 28-72).

За умовами підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору на відшкодування витрат балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці 1 цього договору, а саме: забезпечення теплом, забезпечення санітарно-гігієнічних умов, використання води для прибирання орендованого Майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, вода холодна (з податком на воду), вода гаряча (з податком на воду), вода стічна, оплата за які визначена в залежності від орендованої площі або за показниками приладів обліку).

Пунктом 8 цієї таблиці 1 передбачено, що балансоутримувач також надає, а орендар отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під'їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Орендар відповідно до підпунктів 1.1.2, 1.1.3 пункту 1.1, пунктів 1.2, 1.3 Договору на відшкодування витрат відшкодовує балансоутримувачу вартість спожитої електроенергії згідно з показниками лічильників за тарифами електропостачальної організації, щорічно сплачує компенсацію земельного податку за звітний рік пропорційно площі орендованого Майна.

Орендар зобов'язаний щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього договору та періодичний місячний звіт, виданий касовим апаратом. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером. Щомісяця з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунки, акт приймання-здачі виконаних робіт та раз в рік рахунок на оплату земельного податку згідно пункту 1.1.3 Договору. Оплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (підпункти 2.2.1 - 2.2.3 пункту 2.2 Договору про відшкодування витрат).

У відповідності до пунктів 6.1, 6.2 Договір про відшкодування витрат набирає чинності з дати підписання акту приймання-передавання орендованого майна по Договору оренди або з моменту укладання Договору, в залежності від того, яка дата наступить раніше, та діє до 30.07.2024; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності вважається продовженим на кожен наступний місяць на тих самих умовах.

Підпунктом 6.4.4 пункту 6.4 Договору про відшкодування витрат передбачено, що цей договір може бути достроково розірвано у випадку передачі майна в суборенду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Аеро Ресторантс» (орендар) і ТОВ «Шоколадниця-Україна» (суборендар) 25.03.2015 уклали договір суборенди №1609/1 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, відповідно до якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 20,0кв.м (Майно), розміщене за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7 на 3-му поверсі терміналу «D» (інв..№47578) загальною площею 107850,5кв.м, що перебуває на балансі державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач) і знаходиться в орендному користуванні орендаря відповідно до Договору оренди №1609 від 31.07.2014, з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи (далі - Договір суборенди) (т. 1 а.с. 73-83).

Строк дії Договору суборенди згідно пункту 10.1 встановлений до 31.12.2015 і згідно пункту 10.4 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору або зміну його умов та/або у випадку продовження договору оренди між орендодавцем і орендарем (Договір оренди №1609 від 31.07.2014) після закінчення строку чинності договору протягом одного місяця, договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 5.10 Договору суборенди передбачено, що суборендар зобов'язаний своєчасно здійснювати витрати, пов'язані з утриманням майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод з постачальниками послуг. Суборендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними розрахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної суборендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих суборендареві.

Відповідно до акту приймання-передавання орендованого майна від 03.06.2015 ТОВ «Аеро Ресторантс» передало, а ТОВ «Шоколадниця-Україна» прийняло вказане у Договорі суборенди майно загальною площею 20,0кв.м (т. 1 а.с. 83).

Згідно акту приймання-передавання орендованого майна від 05.06.2015 ТОВ «Шоколадниця-Україна» передало із строкового платного користування, а ТОВ «Аеро Ресторантс» прийняло частину майна загальною площею 1,00кв.м (арк. с. 151).

Докази надання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області згоди на передачу орендованого ТОВ «Аеро Ресторантс» майна (повністю чи частково) в суборенду, як то передбачено пунктом 6.3 Договору оренди, відсутні.

Позов мотивовано тим, що у зв'язку з укладенням відповідачем Договору суборенди ТОВ «Аеро Ресторантс» подає довідки про доходи за звітний місяць в підтвердження чистого доходу, що передбачено пунктом 8 таблиці 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору на відшкодування витрат, з нульовими показниками чистого доходу, що спричиняє недоотримання ДП МА «Бориспіль» передбаченої цим пунктом щомісячної плати в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності орендаря на орендованій площі.

У зв'язку з цим та наміром у подальшому укласти договір на відшкодування витрат балансоутримувача безпосередньо з суборендарем позивач просить розірвати укладений з відповідачем Договір на відшкодування витрат.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Сторони згоди щодо розірвання Договору на відшкодування витрат не досягли, а тому позивач звернувся із цим позовом у господарський суд.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Способи захисту цивільних прав та інтересів особи, а також суб'єкта господарювання судом передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Як правильно вказав у своєму рішенні суд першої інстанції, правовідносини між позивачем і відповідачем виникли на підставі Договору на відшкодування витрат, який укладений з метою реалізації права ДП МА «Бориспіль» на компенсацію відповідачем витрат ДП МА «Бориспіль» як балансоутримувача на утримання майна, яке передане в оренду відповідачу по Договору оренди.

Спір між сторонами виник внаслідок передачі майна в суборенду та невдоволеності орендодавця розміром відшкодування витрат на утримання майна.

У свою чергу, враховуючи, що 05.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Шоколадниця-Україна» повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» частину орендованого майна, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем надається у суборенду лише відповідна частина орендованого майна, а саме 19 кв.м.

При вирішенні спору судом враховано, що згідно пункту 6.4.4 Договору на відшкодування витрат передбачено можливість, а не обов'язок його розірвання у разі передачі майна в суборенду; що докази надання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області згоди на укладення Договору суборенди відсутні; що Договір суборенди укладений строком менше одного року з пролонгацією на наступний період шляхом укладення додаткової угоди за відсутності заяви однієї із сторін про його припинення або зміну умов, а Договір оренди укладений строком на 10 років; що за Договором суборенди суборендар зобов'язаний своєчасно здійснювати витрати, пов'язані з утриманням майна; що Договором суборенди чи якоюсь іншою угодою на суборендаря не покладений обов'язок укладення з ДП МА «Бориспіль» договору на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг суборендарю.

Судом також встановлено, що відповідачем оплачуються виставлені позивачем рахунки по Договору на відшкодування витрат №02.5-14/1-30 від 20.04.2015 (т. 1 а.с. 142-150).

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає характеру порушення його права та інтересу, оскільки у випадку розірвання Договору на відшкодування витрат право ДП МА «Бориспіль» на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не тільки не буде захищене в частині отримання ним передбаченої пунктом 8 таблиці 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору на відшкодування витрат щомісячної плати в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності орендаря на орендованій площі, а взагалі позивач позбавиться права на отримання будь-якого відшкодування своїх витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, крім того, у відповідача в користуванні перебуває частина орендованого майна.

Враховуючи, що позивач належними та допустимими доказами не довів факту порушення відповідачем умов Договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача, відповідач продовжує користуватись частиною орендованого майна та заперечує проти розірвання договору, а також те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що згідно пункту 5.18 Договору оренди орендар зобов'язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору, звернутись до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат, а значить проект Договору на відшкодування витрат був розроблений позивачем, в тому числі і умова пункту 8 таблиці 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору на відшкодування витрат, якою як складова частина компенсаційних платежів передбачена щомісячна плати в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності орендаря на орендованій площі, а саме: виручки від продажу товарів в орендованому майні.

При цьому редакція зазначеного пункту не узгоджується з умовами Договору оренди, а саме пункту 5.10, яким передбачено, що витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Виходячи із характеру правовідносин між позивачем та відповідачем ДП МА «Бориспіль» з метою захисту свого права на відшкодування у повному обсязі витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю не позбавлений можливості внести зміни у Договір на відшкодування витрат щодо встановлення розміру компенсаційних виплат в неподільній частині пропорційно розміру займаної орендарем чи переданої в суборенду площі майна, зокрема в частині редакції пункту 8 таблиці 1 підпункту 1.1.1 пункту 1.1 цього Договору.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 22.09.2016 року по справі № 911/2692/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/2692/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун