КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" листопада 2016 р. Справа №910/18281/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Агрикової О.В.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № б/н від 21.10.16

від відповідача: не з'явився

від апелянта: ОСОБА_3 довіреність № 1755 від 20.05.16

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року

у справі №910/18281/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер"

про стягнення 465 160 грн. 00 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 465 160 грн. (а.с. 8-12).

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/18281/15 від 10 серпня 2015 року позов задоволено повністю, - стягнуто з ТОВ "Гросер" на користь ТОВ "Продзернопром" грошові кошти у розмірі 465 160, 00 грн. (а.с. 90-94).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

07 листопада 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15 прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф. справу призначено до розгляду на 29 листопада 2016 року.

24 листопада 2016 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

29 листопада 2016 року від представника відповідача (директора) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано неможливістю його прибуття у судове засідання з огляду на зайнятість у іншому судовому засіданні у кримінальній справі.

Розглянувши вказане клопотання представника відповідача колегія суддів зазначає наступне.

У п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем-2 обставини в обґрунтування причин неявки його представника у судове засідання не можуть бути визнані поважними, адже не є об'єктивно непереборними, а отже клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Представник ТОВ "Гросер" у судове засідання 29 листопада 2016 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихмасовими ідентифікатором 207.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представника відповідача не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника зазначеної особи.

29 листопада 2016 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме платіжних доручень платіжних доручень на підтвердження ініціювання перерахування коштів за спірними договорами, а також меморіальних ордерів на підтвердження здійснення банком операцій з перерахуванням коштів в рамках спірних договорів.

У судовому засіданні 29 листопада 2016 року представник ОСОБА_4 підтримав раніше заявлене клопотання про витребування доказів та просив його задовольнити.

Представник ТОВ "Продзернопром" проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_4 про витребування доказів, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з тим, що представником вказаної особи не зазначено обставин, які унеможливлюють отримання цих доказів самостійно, крім того, відповідно до положень вказаної статті правом подання клопотання про витребування господарським судом доказів наділений лише прокурор та сторони у справі. Поряд з цим слід зазначити, що у матеріалах справи наявні засвідчені копії платіжних доручень, "отчетов о дебетовых и кредитових операциях по счёту 7685 "Продзернопром ТОВ", поданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.

Також представник ОСОБА_4 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник ТОВ "Продзернопром" у судовому засіданні 29 листопада 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою від 20 жовтня 2016 року (одержаною Господарським судом міста Києва 27.10.2016 р.), на рішення Господарського суду міста від 10.08.2015 р., яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Продзернопром" про стягнення з ТОВ "Гросер" заборгованості за Договорами № 01-08/14 від 01.08.2014 на суму 15160,00 грн., № 02-11/14 від 06.11.2014 на суму 270000,00 грн., № 26-12/14 від 26.12.2014 на суму 55000,00 грн. та № 23-01/15 від 23.01.2015 на суму 125000,00 грн.

ОСОБА_4 мотивував апеляційну скаргу тим, що він є засновником ТОВ "Гросер" і оскаржуваним рішенням порушено його корпоративне право, яке полягає в одержанні прибутку (дивідендів) від участі в Товаристві, оскільки на його думку, директор ТОВ "Гросер" ОСОБА_5 діяв всупереч інтересам ОСОБА_4, як засновника, оскільки визнав у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ "Продзернопром" у справі № 910/26392/15 та не надав доказів на їх спростування.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судами підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Поряд з цим, спір у даній справі виник не з корпоративних, а з господарських правовідносин (позички), що склались між юридичними особами (сторонами цієї справи) щодо виконання укладених між ними Договорів.

При цьому, апелянтом не було надано будь-яких доказів безпідставності вимог позивача у даній справі, таких, на приклад, які б підтверджували сплату відповідачем позивачу заборгованості за зазначеними договорами, повернення зазначених коштів як безпідставно отриманих, або доказів ненадання позивачем відповідачу вказаних коштів (банківські виписки з рахунків відповідача за спірний період).

При цьому у п. 2.32. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначено, що господарським процесуальним законодавством не передбачено можливості звернення до господарського суду зі скаргою на дії або бездіяльність органів управління юридичних осіб. Особу, чиї права порушено діями або бездіяльністю органу управління юридичної особи, не позбавлено права на звернення до суду з позовом про зобов'язання юридичної особи вчинити певні дії або утриматись від вчинення таких дій.

За таких обставин визнання чи заперечення позовних вимог на стадії розгляду вказаної справи судом першої інстанції, директором ОСОБА_5, як представником ТОВ "Гросер" не має суттєвого значення, отже вказані доводи апеляційної скарги без належного доказового обґрунтування відсутності заборгованості за вказаними Договорами є безпідставними, а апелянтом не обґрунтовано наявності у нього порушеного права у зв'язку з ухваленням вказаного рішення.

Крім того, апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що на його думку позовна заява ТОВ "Продзернопром" мала бути повернута судом без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ПІК України, оскільки об'єднання вимог у позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкодив з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, колегія суддів зазначає про безпідставність зазначених доводів апеляційної скарги з огляду на наступне.

У п. 3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

З аналізу вказаних договорів вбачається, що його предметами є надання позикодавцем (позивачем) позичальнику (відповідачу) поворотної фінансової допомоги, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договорами.

За умовами вказаних договорів окремим пунктом була визначена чітка дата, до якої позичальником мала бути повернута фінансова допомога позикодавцю.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги у даній справі виникли з аналогічних підстав, якими в свою чергу є невиконання відповідачем своїх обов'язків за Договорами про надання поворотної фінансової допомоги, які мають ідентичний зміст, містять ідентичні обов'язки сторін та укладені між одними і тими самими сторонами і пов'язані між собою однаковим способом захисту, а отже доводи апеляційної скарги у вказаній частині є також безпідставними.

У пункті 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У частині 1 Закону України "Про господарські товариства" зазначено, що господарські товариства можуть набувати майнових та особистих немайнових прав, вступати в зобов'язання, виступати в суді та третейському суді від свого імені.

Отже, з урахуванням того, що предметом спору в рамках даної конкретної справи є повернення саме коштів у розмірі 465 160, 00 грн. відповідачем (ТОВ "Гросер") позивачу (ТОВ "Продзернопром"), отриманих останнім на виконання умов договорів про надання поворотної фінансової допомоги, а апелянт не був стороною укладених договорів, умовами вказаних договорів було чітко передбачено спосіб повернення коштів, а оскаржуваним рішенням не було вирішено питань щодо прав та обов'язків ОСОБА_4, відповідно вказаний спір не є корпоративним та не стосується прав та інтересів апелянта, отже у цій справі не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами справи, у зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

За вказаних обставин відсутні правові підстави для здійснення апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у справі №910/18281/15, порушене за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року, оскільки права апелянта оскаржуваним судовим рішенням не порушені, та питання про його права і обов'язки судом не вирішувалися.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 91, 101 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15 залишити без задоволення.

2. Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/18281/15.

3. Справу №910/18281/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Н.Ф. Калатай

О.В. Агрикова