РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016Справа №910/18978/16

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про: визнання договору укладеним

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю

Від відповідача: Гармашов Б.С. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання договору укладеним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 року порушено провадження у справі №910/18978/16.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є орендарем нерухомого майна - пристінний будинок на території Національного заповідника «Софія Київська» площею 22,63 кв. м, розміщене за адресою: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 24, що перебуває на балансі Національного заповідника «Софія Київська» за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6461 від 18.04.2013 року та зазначає, що відповідач не мав правових підстав для відмови від договору №6461 від 18.04.2013 в односторонньому порядку, а тому просить суд визнати укладеним додатковий договір до договору №6461 від 18.04.2013 року, яким до договору оренди №6461 від 18.04.2013 року внесено наступні зміни: п. 3.1. викласти в наступній редакції « 3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі-Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди -1980,36 грн.», п. 10.1. доповнити реченням наступного змісту: «Договір оренди продовжено на строк 2 роки та 364 дні та діє відповідно до 17 березня 2019 року».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що у встановлений п.10.4. Договору строк орендодавцем направлено орендарю заяву про припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6461 від 18.04.2013 року, в зв'язку з чим цей договір припинив свою дію у зв'язку з закінченням строку на який його було укладено.

Клопотання відповідача про залучення в процесуальному статусі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерство культури України та Національний заповідник «Софія Київська» судом задоволенню не підлягає, в зв'язку з його необґрунтованістю.

В судовому засіданні 15.11.2016 року оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 22.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2013 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6461 від 18.04.2013 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - пристінний будинок на території Національного заповідника «Софія Київська» площею 22,63 кв. м, розміщене за адресою: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 24, що перебуває на балансі Національного заповідника «Софія Київська».

Відповідно до п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення виставки образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні.

Як передбачено в п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до умов Договору між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 24 від 18.04.2013р., відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - пристінний будинок на території Національного заповідника "Софія Київська", площею 22,63 кв.м., розміщеного за адресою: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 24 (майно за договором), що перебуває на балансі Національного заповідника "Софія Київська".

В п. 10.1. Договору сторони домовились, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 18.04.2013р. по 18.03.2016р.

Відповідно до п. 10.4 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Згідно з п. 10.6 Договору чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.10.3. Договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

З огляду на положення п. п. 10.1. Договору строк дії договору закінчився 18.03.2016р., що відповідно до п. п. 10.4., 10.6. Договору зумовлює припинення його дії.

Згідно з положеннями ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2016 року у справі №910/8714/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про визнання переважного права на укладення договору оренди на наступний термін, встановлено, що відповідач у передбачений договором строк повідомив позивача про припинення чинності договору в зв'язку із закінченням строку його дії (заява №30-06/3643 від 04.04.2016р.). Листами від №225/15/20-15 від 18.12.2015р. та №2725/3/14-15 від 22.12.2015р. Міністерство культури України як орган уповноважений здійснювати управління державним майном повідомила позивача про відсутність правових підстав для надання згоди на продовження договору оренди державного майна, а орендоване позивачем приміщення відповідно до Наказу №94 від 28.04.2016р. "Про реалізацію поліграфічної та сувенірної продукції" у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди використовується Національним заповідником «Софія Київська» відповідно до його статутної діяльності та потреб.

Згідно ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Таким чином враховуючи заяву позивача від 04.04.2016 року про припинення дії договору оренди №6461 від 18.04.2013, строк дії договору закінчився.

Згідно з ч.3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, договір може бути укладений за рішенням суду, проте, лише у випадку існування норм закону, що передбачають обов'язковість укладення такого договору.

Право сторін вільно визначати умови договору може бути обмежено тільки тими випадками, коли актом цивільного законодавства передбачено обов'язковість положень цього акту для сторін договору і сторони не вправі відступити від їх положень.

Згідно ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

В п. 10.1. Договору сторони домовились, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 18.04.2013р. по 18.03.2016р.

Позивач звернувся з даним позовом про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до Договору 18.10.2016 року, тобто після закінчення строку дії даного Договору. Закінчення строку дії договору унеможливлює внесення до нього будь-яких змін та доповнень за рішенням суду.

Так, строк договору є однією із складових його змісту. Строком є термін дії певного договору. Строк дії договору визначається сторонами на їх власний розсуд. Згідно ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Початок строку чи його закінчення можуть визначатися вказівкою на календарну дату або на подію, що має неминуче настати. Таким чином, у випадку настання календарної дати або відповідної події, визначених договором, дія останнього припиняється.

Отже, тільки до закінчення терміну дії договору до нього можуть бути внесені певні зміни та доповнення за рішенням суду. У даному випадку такі зміни та доповнення за рішенням суду могли буди внесені до договору лише під час дії договору. Разом з тим, сторони не позбавлені права за взаємною згодою (добровільно) пролонгувати та змінити спірні правовідносини, що виникли між ними.

Оскільки положеннями Договору сторони встановили, що зміни та доповнення в Договір можуть бути внесені за домовленістю сторін, враховуючи, що відповідач заперечує проти внесення змін в договір шляхом викладення пунктів 3.1. та п.10.1.Договору в редакції, зазначеній позивачем в позовній заяві, а позивачем не доведено істотне порушення умов Договору з боку відповідача, а також приймаючи до уваги, що позивач звернувся з даним позовом після закінчення строку дії договору, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, у зв'язку з чим, відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 28.11.2016р.