РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа №910/14904/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг»

про стягнення 40231,19 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Палій Ю.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися;

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що акт про порушення правил користування електроенергією складений Позивачем з порушенням вимог закону, та що між Відповідачем та Третьою особою існує договір, по якому за безоблікове споживання електроенергії повинна відповідати саме Третя особа. Також Відповідач посилається на недоведеність Позивачем факту безоблікового споживання електроенергії саме з боку Відповідача, та що електропостачання вказаних в акті порушення МАФів здійснювалось та обліковувалось по навантаженню, як 24й елемент схеми по комерційному тарифу та по ньому проводились відповідні нарахування та сплати.

Третя особа представників у засідання не направила та пояснень по суті спору не подала.

Відповідач у засідання 21.11.2016 представників не направив, натомість подав клопотання про перенесення судового засідання, у зв'язку зайнятістю представника Відповідача у інших судових засіданнях.

Разом з цим суд зазначає, що Відповідач, як учасник судового процесу не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, якщо Відповідач, як довіритель, вирішив направити представника, який приймав участь у даній справі, для участі у іншому судовому засіданні.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18).

Суд також приймає до уваги, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась, та Відповідачем не обґрунтовано підстав необхідності прийняття його представником особистої участі в судовому засіданні.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка представників не перешкоджає вирішенню спору.

Перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні за відсутності представника Відповідача.

Крім того, суд приймає до уваги, що Відповідач не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати пояснення по суті спору та/або докази, якщо він вважав за необхідне їх подати, заздалегідь в письмовому вигляді через канцелярію суду або направити до суду поштою, кур'єром.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, і також закінчився встановлений ст. 69 ГПК України строк розгляду спору, у тому числі з урахуванням його продовження ухвалою суду за клопотанням сторони спору, тому клопотання Відповідача суд відхиляє та здійснює розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як споживачем, договору від 26.06.2007 № 71275 з додатковою угодою від 01.02.2016 (далі - Договір), Позивачем здійснюється продаж Відповідачу електричної енергії, а останній зобов'язався своєчасно оплачувати використану (куплену) електричну енергію та здійснювати інші платежі, згідно з умовами Договору та додатками до нього.

Предметом спору є стягнення вартості безобліково (поза встановленим Договором підключенням) спожитої Відповідачем електроенергії.

За приписами ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією (затв. постановою НКПРЕ України від 31 липня 1996 року №28, далі - ПКЕЕ).

У розумінні п. 1.2 ПКЕЕ споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Водночас зі змісту інших положень ПКЕЕ, та зокрема, з підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 3-38гс11, і також там викладено, що дія ПКЕЕ поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору так і на осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Перевіркою, проведеною 16.02.2016 уповноваженими представниками Позивача зафіксовано порушення Відповідачем статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку з метою безоблікового споживання електричної енергії, адреса об'єкту: м. Київ, вул. Дорогожицька,15 (3 МАФи), у зв'язку з чим повноважними представниками Позивача було складено Акт про порушення ПКЕЕ № 43035 (далі - Акт).

Акт містить зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти ПКЕЕ та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків.

Посилання Відповідача, що Акт з його боку підписаний не уповноваженою особою (представником ВОП «Дегтярівка» ТОВ «Індустріальний будівельний холдінг», з яким Відповідач уклав Договір від 11.01.2016 про надання останньому послуг з утримання будинків) судом розглянуті та відхилені, оскільки, хоча на першій сторінці акту і вказано, що при перевірці був присутній представник споживача, проте на другій сторінці його підпис під Актом відсутній, а отже Акт вважається таким, що складений за відсутності споживача.

При цьому, судом враховано, що Акт відповідно до п.6.41 ПКЕЕ вважається дійсним, оскільки, хоча і не підписаний Відповідачем (примітка «від підпису відмовився»), але підписаний трьома уповноваженими представниками Позивача (постачальника електричної енергії/електропередавальної організації).

Також, усупереч запереченням Відповідача, відповідно до ПКЕЕ дійсність акту не ставиться у залежність від виклику його представників для прийняття участі у перевірці, оскільки, як було встановлено вище судом, Акт є дійсним відповідно до п.6.41 ПКЕЕ так як підписаний трьома уповноваженими представниками Позивача.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав.

Як вбачається з Акту, споживання електричної енергії за вищезазначеною адресою відбувалось без дозволу Позивача, представниками якого було вжито заходів щодо повного відключення від електропостачання даних об'єктів (п. 7 Акта, акту про усунення порушення від 16.02.2016).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У відповідності до п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками Позивача (постачальника електричної енергії / електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення було визначено обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлено протоколом № 708 від 24.03.2016, копія якого залучена до справи; комісія була створена постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) та складалася з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії; споживач (Відповідач) був повідомлений про час і дату засідання комісії, його представник Димбовський А.С. приймав участь у розгляді комісією Акта порушення та ознайомився з повним текстом протоколу засідання комісії, про що розписався на протоколі 24.03.2016. Разом з протоколом споживачу було вручено розрахунок величини вартості, розрахунковий документ для оплати та роз'яснено його право щодо можливості оскарження рішення комісії в суді, про що містяться відомості у підписаному Відповідачем протоколі.

Відповідно до п. 6.42 ПКЕЕ рішення комісії набрало чинності з дня вручення протоколу споживачу. Докази оскарження споживачем рішення комісії, оформленого протоколом № 708 від 24.03.2016, у судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Відповідач у запереченнях на позов посилається на наявність між ним та ТОВ «Індустріальний будівельний холдінг» укладеного договору № 26 від 11.01.2016 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою та прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Дегтярівська», Шевченківського району міста Києва, згідно з умовами якого ТОВ «ІБХ» зобов'язалося, зокрема (п. 3.2.19), організовувати експлуатацію електротехнічного обладнання житлових будинків згідно вимог ПУЕ, ПБЕЕС, Правил користування приладів обліку споживання електричної енергії, а у разі недотримання зазначених вимог - нести відповідальність згідно чинного законодавства, та у випадку недотримання зазначених правил та виявлення самовільно підключених споживачів - відшкодовувати всі збитки та сплачувати штрафні санкції за власні кошти.

Указані заперечення проти позову судом розглянуті та відхиляються, оскільки питання виконання сторонами договору № 26 від 11.01.2016 взятих ними на себе зобов'язань - є питаннями виключно правовідносин між цими сторонами щодо належного чи неналежного виконання ними своїх зобов'язань, та зобов'язання ТОВ «ІБХ» відшкодувати збитки, завдані неналежним виконанням ним умов договору, жодним чином не звільняє цю іншу сторону за договором - самого Відповідача, від покладеного на нього в силу закону зобов'язання відшкодувати вартість спожитої ним без облікової електроенергії, що буде далі (наявність такого обов'язку) обгрунтвоано судом.

Щодо того, що Відповідач не вважає себе споживачем безоблікової енергії, оскільки стверджує, що не має жодного відношення до тих трьох МАФів, до яких згідно Акту підведено струм та якими фактично здійснюється безоблікове споживання, то суд зазначає, що з сукупності залучених Позивачем до матеріали справи доказів (схема самовільного підключення у Акті та схема з акта розмежування меж балансової належності електромереж) вбачається, що підключення, від якого відбувається безоблікове споживання, було здійснено поза межею балансової належності Позивача та у межах балансової належності електромереж Відповідача, тому за відсутності доказів споживання іншими особами споживачем у розумінні ПКЕЕ є саме Відповідач, до того ж саме Відповідач повинен був слідкувати за своїми електромережами і не допускати самовільного підключення з боку невідомих Відповідачу, як він сам стверджує, осіб, та споживання якими не може довести.

Відхиляючи вищенаведені заперечення Відповідача, судом враховано, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергію» безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність, зокрема, за порушення правил користування електричною.

Посилання Відповідача, що електропостачання вказаних в Акті МАФів буд. № 15 по вул. Дорогожицькій здійснювалось та обліковувалось по навантаженню, як 24й елемент схеми по комерційному тарифу та по ньому проводились відповідні нарахування та сплати, тому відповідні підключення не можуть буті визначені, як самовільні та не можна двічі нараховувати по одному і тому ж самому об'єкту, судом розглянуті.

Відхиляючи указані посилання (заперечення проти позову) Відповідача суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, у іншому випадку відповідно до наведених у рішенні норм ПКЕЕ це є без обліковим споживання.

Питання ж наявності або відсутності перерахувань Відповідачем Позивачу вартості електроенергії, у яка розрахована по обсягам споживання у тому числі і від МАФів є питаннями розрахунків між ними як сторонами договору від 26.06.2007 № 71275 на постачання електричної енергії, правовідносини за яким не є предметом спору та доказування у даній справі.

Предметом же даного спору є стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії, струмоприймачі якої підключені поза розрахунковими засобами обліку Позивача, з метою її безоблікового споживання.

Отже, як було встановлено вище судом, перевіркою, проведеною 16.02.2016 уповноваженими представниками Позивача зафіксовано порушення Відповідачем статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку з метою безоблікового споживання електричної енергії, адреса об'єкту: м. Київ, вул. Дорогожицька,15 (3 МАФи), у зв'язку з чим повноважними представниками було Позивача, складено Акт про порушення ПКЕЕ № 43035.

Комісія, згідно з оформленим протоколом № 708 від 24.03.2016 рішенням, вирішила нарахування за Актом провести згідно з п. 2.9, та за формулою 2.7 «Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ», яка затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (із змінами та доповненнями, далі - Методика) за період з 17.08.2015 по 16.02.2016, потужність самовільного підключення Р = 9,90 кВт, режим роботи: 12 годин на добу, 7 днів на тиждень.

Згідно з залученим до справи розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору), нарахування Акту склало 40231,19 грн. (з ПДВ).

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Відповідно до п. 6.43 ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем Позивачу вартості електроенергії, спожитої без обліку, в розмірі 40231,19 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. За приписами ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки Відповідач не є енергопостачальною організацією, то він не має можливості повернути Позивачу електричну енергію в натурі, яку спожив без договору, та отже він має відшкодувати її вартість (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 15/147/10).

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 40231,19 грн. вартості безобліково спожитої електроенергії визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача. Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (м. Київ, вул. Білоруська, 1; ідентифікаційний код 34966254) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305; на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 1 у Головному управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669) нарахування за самовільно спожиту електроенергію на загальну суму 40213 (сорок тисяч двісті тринадцять) грн. 19 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (м. Київ, вул. Білоруська, 1; ідентифікаційний код 34966254) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) 1387 (одну тисячу триста вісімдесят сім) грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.