ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 р. Справа № 925/815/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест",

вул. Свердлова, 94, м. Сміла, Смілянський район, Черкаська область, 20700

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

про стягнення 1990,68 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1990,68 грн. за договором поставки теплової енергії №ПТ -144 від 23.10.2015.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.07.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

У зв'язку з перебуванням судді Іваницького О.Т. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2016 справу передано для розгляду судді Кульбако М.М.

06.10.2016 від відповідача надійшли пояснення по справі від 03.10.2016р., в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 27.10.2016 позов підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним між сторонами 23.10.2015р. договором поставки теплової енергії №ПТ -144.

27.10.2016 позивач в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника (вх. №13748 від 07.11.2016).

Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи та дати проведення судового засідання. У поданому відзиві на позовну заяву проти задоволення вимог заперечує.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 23.10.2015 договором про спільну діяльність від 05.05.2010 №47-2/У між ТОВ "Сміла Енергоінвест" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір поставки теплової енергії №ПТ-144. Об'єктом теплопостачання є нежитлове приміщення, що розташоване по АДРЕСА_2.

Згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 21,06.2007 №661 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді" від 20.10.2010 №651 було внесено зміни в рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.06.2007 №661 "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у житловому фонді по м. Сміла в галузі теплопостачання було визначено виконавця житлово-комунальних послуг ТОВ "Сміла Енергоінвест".

Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2690 від 29.10.2015 затверджено тарифи на теплову енергію ТОВ "Сміла Енергоінвест".

Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №54 від 28.01.2016 внесено зміни на тарифи на теплову енергію ТОВ "Сміла Енергоінвест".

Згідно п. 2.1 Договору, Постачальник в порядку та умовах, встановлених Договором, приймає на себе зобов'язання поставити (передати у власність) Споживачу теплову енергію шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи Обєкта теплопостачання, а Споживач приймає на себе зобов'язання у порядку та строки, встановлені цим Договором оплатити поставлену Постачальником теплову енергію.

Як зазначає позивач, на початку опалювального сезону, а саме - в жовтні 2015 ТОВ "Сміла Енергоінвест" було здійснено подачу теплової енергії на нежитлове приміщення, що являється об'єктом постачання теплової енергії, що підтверджується актом про подачу теплової енергії.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача обліковується з листопада 2015 по квітень 2016 та становить 1 004,81 грн. Вказана заборгованість підтверджується наявними в матеріалах справи: актами прийому-передачі теплової енергії, рахунками (які направлялись відповідачу), розрахунками та податковими накладними.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення заборгованості у сумі 1 004,81 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню в сумі 924,73 грн., інфляційні втрати у розмірі 47,30 грн. та 3% річних у сумі 13,84 грн., нарахованих за період з 01.12.2015 по 15.07.2016.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України)

Згідно п. 7.2.3. Договору №ПТ-144, за порушення строків виконання грошового зобов'язання споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день такого невиконання грошового зобов'язання, включаючи день оплати.

Дана норма встановлена Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" .

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов'язку з оплати теплової енергії, вимоги позивача про стягнення з відповідача 924,73 грн. пені, 47,30 грн. інфляційних втрат та 13,84 грн. 3% річних за період з 01.12.2015 по 15.07.2016, підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" (вул. Свердлова, 94, м. Сміла, Смілянський район, Черкаська область, 20700, код 518031019) 1 004,81 грн. основного боргу, 924,73 грн. пені, 47,30 грн. інфляційних втрат, 13,84 грн. 3% річних та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 16.11.2016.

Суддя Кульбако М.М.