ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/3221/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова група «Центр», м. Бровари

про стягнення 496 837,44 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. № 52 від 22.01.2010;

відповідач не зявився;

суть спору:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова група «Центр» (відповідач) про стягнення 496 837,44 грн. за кредитним договором № K5VKLON06740 від 12.01.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2016 було порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.10.2016 розгляд справи відкладено на 28.11.2016, у звязку з неявкою в судове засідання представників сторін.

28.11.2016 через канцелярію суду позивачем подано додаткові докази, які судом залучено до матеріалів справи.

В судове засідання 28.03.2016 відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 287, письмового відзиву на позов та інших документів, витребуваних судом, не подав, обгрунтованого клопотання про відкладення до суду не надсилав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 3.9.2 п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Присутній в судовому засіданні представник позивача озвучив позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 28.11.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,

встановив:

12.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова група «Центр» (Позичальник) було укладено кредитний договір № K5VKLON06740 від 12.01.2016 (далі Договір) у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, відповідно до п. А.2 якого позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 819 051,49 (вісімсот девятнаднцять тисяч пятдесят одна) гривня 49 копійок, у тому числі: у розмірі 779 064,28 (сімсот сімдесят девять тисяч шістдесят чотири) гривні 28 копійок на реструктуризацію заборгованості за УМОВАМИ ТА ПРАВИЛАМИ НАДАННЯ БАНКІВСЬКИХ ПОСЛУГ (Розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) №31648072 (овердрафт по оферті), укладеними між Банком та Позичальником, , у розмірі 34,00 (тридцять чотири) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.1 цього договору, у розмірі 39 953,21 (тридцять девять тисяч девятсот пятдесят три) гривні 21 копійка на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.13, 2.3.13, 5.8 Договору.

Пунктом А.3 Договору визначено, що термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 цього Договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань Сторонами за цим Договором (п. 6.1 Договору).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, сума тіла кредиту згідно домовленості сторін склала 779 098,28 грн.

Факт надання Банком кредитних коштів Позичальнику в розмірі 779 098,28 грн. підтверджено наявною в матеріалах справи випискою по рахунку відповідача № 2750, що останнім по суті не заперечено.

Проте, як стверджує позивач, Позичальник, всупереч договірним умовам, зобовязання щодо повернення кредиту виконав частково, на підтвердження чого до матеріалів справи подано виписку по рахунку відповідача № 6615 за період з 12.01.2016 по 28.11.2016, з якої судом встановлено, що відповідачем на виконання грошових зобовязань за Договором сплачено грошові кошти на загальну суму 418 784,61 грн., а саме: в рахунок погашення тіла кредиту було перераховано позивачу кошти в розмірі 282 260,84 грн.: 26.01.2016 сплачено 190 997,09 грн., 15.04.2016 41 263,75 грн. та 01.06.2016 50 000,00 грн.; сплачено відсотків на загальну суму 28 021,99 грн.: 26.01.2016 9 002,91 грн. та 15.04.2016 19 019,08 грн.; сума сплаченої пені становить 108 501,78 грн., яку відповідач сплатив 02.07.2016.

Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості за Договором станом на 31.08.2016, що міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, у відповідача існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 496 837,44 грн.

В звязку з наявністю вказаної заборгованості, 10.08.2016 позивач направив на адресу відповідача повідомлення № 30.1.0.0/2 60112K5VKS06B, в якій просив відповідача погасити заборгованість у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення. Факт надсилання зазначеного повідомлення підтверджується копіями фіскального чеку від 22.08.2016 та списку згрупованих поштових відправлень № 2249.

Вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у звязку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що станом на день прийняття рішення у справі, 496 837,44 грн. заборгованості за тілом кредиту залишилась непогашеною, зазначений факт відповідачем не спростовано і розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, а отже дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем при зверненні до суду витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 452,56 грн., відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова група «Центр» (07400, Київська обл., м. Бровари, бульв. Незалежності, буд. 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 496 837 (чотириста девяносто шість тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 44 коп. заборгованості за кредитом та 7 452 (сім тисяч чотириста пятдесят дві) грн. 56 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 06.12.2016

Суддя О.В. Щоткін