ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.11.2016 Справа № 905/2866/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Філімонової О.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» м. Краматорськ Донецька область

до Приватного підприємства «Добро» м. Краматорськ Донецька область

про стягнення основного боргу у розмірі 11 457,46 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» м. Краматорськ Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Приватного підприємства «Добро» м. Краматорськ Донецька область про стягнення основного боргу у розмірі 11 457,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного договору про постачання теплової енергії та гарячої води №107 від 15.10.2010р., позивач зобовязався постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені даним договором.

Відповідач свої зобовязання у повному обсязі не виконав, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 11457,46грн.

Нормативно позовні вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 1, 2, 12, 13, 54 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України,

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.10.2016 було порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 17.11.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.11.2016 було відкладено розгляд справи на 30.11.2016.

28.11.2016р. через канцелярію суду позивач надав клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, яке долучено до матеріалів справи.

28.11.2016р. через канцелярію суду позивач надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та розгляд справи здійснювати за наявними в матеріалах справи документами, яка долучена до матеріалів справи.

Розглянувши надані документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

15.10.2010р. між Приватним підприємством «Добро» особі директора ОСОБА_1Р.(споживач) та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» «Краматорськміжрайтепломережа» в особі директора ОСОБА_2 (енергопостачальна організація) укладено договір про постачання теплової енергії та гарячої води №107.

Відповідно до п. 1.1. договору, за цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Сторони керуються Законом України» Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами постачання та користування тепловою енергією . Правилами технічної експлуатації теплопостачальних установок і теплових мереж та відповідної якості, також іншими нормативними актами, цим договором і чинним законодавством.

Опалювальна площа 18,00 м. кв.- приміщення по ремонту побутової техніки, б. Краматорський, 38.

Опалювальна площа береться згідно плана БТІ.

Згідно з п.2.1. договору, теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення- в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря.

Відповідно до п.3.2.1. договору, споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення.

Згідно з п. 7.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на момент підпису договору (без ПДВ):

19,55 грн.- за 1 кв.м. опалювальної площі;

650,00 грн. за 1 Гкал.

Вартість опалення за місяць в опалювальний період:

18,00 м.кв.*19,55 грн. = 351,9 + 70.38 (20% пдв) = 422,28 грн.

Відповідно до п.7.2. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно з п.7.4. договору, умови для споживачів, які розраховуються за показниками приладів обліку:

-при перевищенні фактичного використання т/енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця;

-у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Відповідно до п.7.5 договору, споживачу, що не має приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно діючих «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КГМ 204 України 244-94. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 7.6. договору, споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15 жовтня 2011 року.(п.11.1 договору)

Відповідно до п.11.4, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін..

Крім того, до договору про постачання теплової енергії та гарячої води №107 від 15.10.2010р. між сторонами були укладені додатки №1, №2.

Сторонами були підписані та скріплена печатками додаткова угода: від 15.01.2014р.

Додатковою угодою від 15.01.2014р. до договору на поставку теплової енергії №107 від 15.10.2010р., сторони дійшли угоди та виклали п.7.1 розділу «Порядок розрахунків» у наступній редакції: «Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених Постановою Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.12.2013р. №490 та складають для потреб інших споживачів (крім населення) 799,14 грн. за 1 Гкал(без ПДВ).

У залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України. Іншими органами влади, постачальниками енергоносіїв тариф може змінюватися без узгодження зі споживачем але у відповідності до діючого законодавства.

Загальна сума договору складається з сум вартості місячних поставок теплової енергії за весь строк дії договору.»

Згідно з п. 18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України Про теплопостачання, Правилами користування тепловою енергією.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона, постачальник, зобов'язується надавати другій стороні, споживачеві, абонентові, енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, виходячи з наведених норм законодавства постачання теплової енергії здійснюється лише на підставі договору

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач свої обовязки за договором про постачання теплової енергії та гарячої води №107 від 15.10.2010р. виконав належним чином, що підтверджується актами б/н від 05.10.2013, 23.10.2013 на підключення опалення будівлі за адресою: б. Краматорський, 38 (а.с.31, 32).

На виконання умов договору про постачання теплової енергії та гарячої води №107 від 15.10.2010р., позивач виставив відповідачу для оплати акти-рахунки: №107-12 від 19.12.2013р. на суму 603,72грн.; №107-1 від 22.01.2014р. на суму 1194,06грн.; №107-12 від 24.12.2014р. на суму 3735,19грн..; №107-4 від 20.04.2015р. на суму 6727,82грн.; №107-2 від 22.02.2016р. на суму 10580,12грн.; №107-3 від 21.03.2016р. на суму 11363,46рн.; №107-4 від 18.04.2016р. на суму 11457,46грн., всього на суму 45661,83грн. (а.с.11,18,22, 28, 29, 30 ).

Про факт надсилання позивачем відповідачу рахунків, свідчать поштові квитанції та підпис уповноваженої особи на рахунку (а.с. 11,12, 18, 23, 53, 54, 56).

Тобто, дані рахунки відповідачем отримані, але не сплачені.

Інші акти-рахунки, які надані до матеріалів справи: №107-2 від 21.02.2014р. на суму 1737,28грн., №107-3 від 20.03.2014р. на суму 2193,16грн., №107-4 від 17.04.2014р. на суму 2275,42грн., №№107-10 від 27.10.2014р. на суму 2349,76грн., №№107-11 від 24.11.2014р. на суму 2889,02грн., №107-1 від 22.01.2015р. на суму 4672,93грн., №№107-2 від 23.02.2015р. на суму 5535,83грн., №107-3 від 25.03.2015р. на суму 6533,43грн., №107-10 від 28.10.2015р. на суму 6943,39грн., №107-11 від 23.11.2015рн. на суму 7649,46грн., №107-12 від 22.12.2015р. на суму 8596,81грн., №107-1 від 22.01.2016р. на суму 9646,70грн., не можуть бути належними доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання даних актів-рахунків відповідачем.

Оскільки відповідач не спростував того факту, що існує борг та не надав доказів оплати отриманої теплової енергії, таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 45661,83грн.

Оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, тому стягненню підлягає основний боргу у розмірі 11457,46 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Відповідач доказів погашення заборгованості у розмірі 11457,46 грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватне підприємство ДОБРО (84331, Донецька обл., місто Краматорськ, бульвар Краматорський, буд. 38, ) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці "КРАМАТОРСЬКМІЖРАЙТЕПЛОМЕРЕЖА"( 84307, Донецька обл., місто Краматорськ, пров. Земляний, будинок 2, ) суму основного боргу у розмірі 11457(одинадцять тисяч чотириста пятдесят сім)грн. 46коп., судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання та підписання повного тексту рішення 30.11.2016р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу