Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" листопада 2016 р. Справа № 906/867/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Протекс-Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробне інноваційне об'єднання"

про стягнення 186780,20 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 186780,20 грн. штрафу.

Суд ухвалою від 02.09.2016 порушив провадження у справі та призначив до розгляду на 27.09.2016.

Ухвалою від 27.09.2016 суд відклав розгляд справи на 17.10.2016.

17.10.2016 суд своєю ухвалою в порядку ст. 69 ГПК України продовжив строк вирішення спору по 17.11.2016 та відклав розгляд справи на 10.11.2016.

Ухвалою від 10.11.2016 суд на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" продовжив строк розгляду спору та відклав розгляд справи на 21.11.2016.

Зобов'язано ГУ ДФС у Житомирській області надати суду інформацію: "Чи відбулась реєстрація податкових накладних по взаємовідносинах, які виникли між контрагентами ТОВ "Протекс - Трейд" () та ТОВ "Агропереробне іноваційне об'єднання" () в період з 02.06.2016р. по дату видачі довідки"

Позивач поноважного представника в судове засідання не направив. 18.11.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив розгляд справи здійснювати без участі повноважного представника за наявними у справі матеріалами (а.с. 160).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вимоги суду, які були викладені в ухвалах від 02.09,2016 р., 27.09.2016 р., 17.10.2016 р. та 10.11.2016 відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 75 ГКП України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції№ від 26..12.2011 № 18 роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте, правом на участь в судовому засіданні не скористались, господарський суд Житомирської області визнає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи, відповідно до ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 10.11.2016 р. надав пояснення представник ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_1 з питань щодо порядку сплати ПДВ, об'єктів оподаткування, податкового кредиту, порядку надання податкової декларації та строків розрахунків з бюджетом тощо.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропереробне інноваційне об'єднання" (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Протекс-Трейд» (покупець, позивач) укладено договір поставки № 1361 (а.с. 21-23).

Відповідно до п. 1.1. даного договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується поставити (передати) у власність покупця олію соєву та /або макуху соєву (надалі іменується «Товар»), вказаний в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що є невід'ємними додатками до цього договору, а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що датою поставки товару є дата, що вказана у видатковій накладній.

Приписами п. 3.8 договору сторони передбачили, що постачальник зобов'язаний видати покупцю за першою подією (отримання грошей чи відвантаження товару) податкову накладну, оформлену відповідно до правил, встановлених Податковим кодексом України. Оформлена постачальником податкова накладна має бути зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15-ти днів від дня виникнення податкових зобов'язань. У разі порушення постачальником вказаного обов'язку, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю штраф у розмірі суми ПДВ протягом 2 (двох) календарних днів після спливу 15-ти денного строку. У випадку порушення 2-денного строкусплати штрафу, передбаченого даним пунктом, постачальник зобов'язаний сплатити даний штраф в подвійному розмірі.

Відповідач на виконання умов договору поставив позивачу товар на загальну суму 585864,00грн., що підтверджується видатковими накладними № 18 від 02.06.2016, № 23 від 02.06.2016, № 19 від 03.06.2016 та № 20 від 03.06.2016 (а.с. 29-32).

Позивачем поставлений відповідачем товар було оплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 10747 від 02.06.2016 та № 104 від 03.06.2016 (а.с. 33-34).

Позивач вказує, що відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Проте, в порушення умов договору та Податкового кодексу України, 30.06.2016р. було зареєстровано тільки одну податкову накладну по поставці товару за видатковою накладною № 23 від 02.06.2016 на суму 25 523,40 грн.

Відповідач не виконав свого обов'язку щодо реєстрації:

- податкової накладної по поставці товару за видатковою накладною № 18 від 02.06.2016р. на суму 286 154,60 грн.;

- податкової накладної на суму 100322,00 грн. попередньої оплати згідно платіжного доручення № 10747 від 02.06.2016р. на суму 412 000,00 грн.;

- податкової накладної на суму 173 864,00 грн. попередньої оплати згідно платіжного доручення № 104 від 03.06.2016р.

З метою отримання інформаціїї щодо реєстрації податкових накладних відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем було направлено запити до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про реєстрацію податкових накладних (а.с. 35-69).

У відповідь на направлені запити позивача, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва було надано ОСОБА_1 з Єдиного реєстру податкових накладних, а саме: № 473468 від 02.06.2016, № 471756 від 03.06.2016, №471755 від 04.06.2016, № 471754 від 05.06.2016, № 473467 від 06.06.2016, № 473466 від 07.06.2016, № 473465 від 08.06.2016, № 475657 від 09.06.2016, № 475656 від 10.06.2016, № 475655 від 11.06.2016, №475654 від 12.06.2016, № 475653 від 13.06.2016, № 475652 від 14.06.2016, № 475651 від 15.06.2016, № 477820 від 16.06.2016, № 477819 від 17.06.2016, № 477818 від 18.06.2016, № 477817 від 19.06.2016, № 477816 від 20.06.2016, № 476726 від 21.06.2016, № 477101 від 22.06.2016, № 478193 від 23.06.2016, № 478194 від 24.06.2016, № 478195 від 25.06.2016, № 478196 від 26.06.2016, № 478197 від 27.06.2016, № 478198 від 28.06.2016, № 478439 від 29.06.2016, № 478851 від 30.06.2016, № 479489 від 01.07.2016, № 479490 від 02.07.2016, № 479496 від 03.07.2016, № 479821 від 04.07.2016, № 480151 від 05.07.2016, № 480444 від 06.07.2016, з яких вбачається, що дані щодо реєстрації відповідачем податкових накладних, на підставі яких було поставлено відповідачем товар, відсутні.

Зважаючи, що відповідачем порушено умови п. 3.8 договору та не зареєстровано податкові накладні на суму 560340,60 грн., позивач направляв відповідачу вимогу за вих № 138 від 29.07.2016 про сплату штрафу за порушення умов п. 3.8. договору в сумі 186780,20грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги (а.с. 24-27).

Вказану вимогу відповідач отримав 05.08.2016, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с 28), однак відповіді на вищевказану вимогу не надав, штраф не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою захисту свого порушеного права.

Позивач пояснює, що лише наявність складеної та зареєстрованої продавцем податкової накладної дає можливість покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації податкової накладної виключає можливість скористатись правом на податковий кредит та зменшення податкових зобов'язань перед бюджетом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Свобода договору включає можливість сторін вільно визначати характер (вид, тип) договору, який вони укладають. Це означає, що сторони за своїм вибором вправі укладати як договори, що передбачені цивільним законодавством (тобто врегульовані законодавством договірні форми), так і такі, які хоч і не передбачені цивільним законодавством, але не суперечать його загальним засадам.

Відповідно до норм ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки № 1361 від 31.03.2016.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачу товару на загальну суму 585864,00 грн., а також підтверджується факт оплати позивачем даного товару у повному обсязі.

У розділі 3 договору "Строки і порядок поставки товару" сторонами визначено умови, на яких здійснюється поставка товара в рамках даного договору.

Так, пунктом 3.8 сторони передбачили зобов'язання постачальника (відповідача) видати покупцю за першою подією (отримання грошей чи відвантаження товару) податкову накладну, оформлену відповідно до правил, встановлених Податковим кодексом України. Оформлена постачальником податкова накладна має бути зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15-ти днів від дня виникнення податкових зобов'язань. У разі порушення постачальником вказаного обов'язку, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю штраф у розмірі суми ПДВ протягом 2 (двох) календарних днів після спливу 15-ти денного строку. У випадку порушення 2-денного строку сплати штрафу, передбаченого даним пунктом, постачальник зобов'язаний сплатити даний штраф в подвійному розмірі.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Приписами ст. 187.1 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.4. Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згілно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України лише зареєстрована податкова накладна дає право на податковий кредит покупцю. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до подаькового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, податкові накладні на суму 560340,00грн., сума ПДВ по яких складає 93390,10грн., відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних не були зареєстровані.

Згідно листа ГУ ДФС у Житомирській області від 17.11.2016 р. (а.с. 161) ТОВ "Агропереробне інноваційне об'єднання" за період з 02.06.2016 р. по 17.11.2016 р. по контрагенту ТОВ "Протекс Трейд" здійснило реєстрацію податкової накладної від 02.06.2016 р. № 3 на загальну суму 25523,40 грн. в т. ч. ПДВ 4253,90 грн. (дата реєстрації 30.06.2016 р.).

Відтак, оскільки відповідачем порушено дводенний строк для сплати штрафу, позивач нарахував відповідачу штраф у подвійному розмірі від суми ПДВ, відповідно до п. 3.8 договору, який склав 186780,20грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу в розмірі 186780,20 грн. є обґрунтованими, такими, що відповідають нормам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач всупереч нормам ст. 33 ГПК України, позов за підставами та предметом не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Судові витрати в порядку ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробне Інноваційне об'єднання" (13642, Житомирська область, Ружинський р-н, с. Білилівка, вул. Першотравнева, буд.1, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Протекс-Трейд" (49000, м.Дніпро, вул. Курсанта Скоробагацького, буд.5, )

- 186780,20 грн. штрафу;

- 2801,70 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.11.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3- сторонам (рек. з пов.)