ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.11.2016 Справа № 920/883/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/883/16

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ВБА», м. Дніпро,

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Ромни Сумської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Рівне,

2) ОСОБА_3, с. Весняне Корецького району Рівненської області,

про стягнення 185588,27 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 11.10.2016,

третіх осіб - 1) не з'явився,

2) не з'явився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача суму коштів, сплачених за обладнання за договором постачання № 1 від 30.01.2016 року в розмірі 143705,00 грн., проценти річні в розмірі 11335,41 грн., пеню в розмірі 22670,82 грн., 3 % річних в розмірі 1755,09 грн., інфляційні збитки в розмірі 6121,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмір 2784,86 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем за договором постачання № 1 від 30.01.2016 року (далі - договір) належним чином та у повному обсязі. Виконуючи свої зобов'язання за договором, відповідачем було проведено завантаження замовленого товару на суму 140000,00 грн. (згідно Специфікації від 13.01.2016 року) у транспортний засіб перевізника, визначеного позивачем. Замовлене позивачем обладнання на суму 3705,00 грн. було відправлене відповідачем поштою через логістичну компанію «Делівері», що підтверджується квитанцією на прийом вантажу № від 30.03.2016 року.

Також представник відповідача зазначає у своєму відзиві, що відповідно до пункту 3.1 договору визначено, що поставка товару відбувається відповідно до міжнародних правил INCOTERMS - 2010 на умовах FCA- м. Ромни, Сумська область. Відповідно до INCOTERMS - 2010, термін FCA (франко-перевізник) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику. При цьому покупець самостійно обирає вид транспорту, самостійно організовує весь ланцюг доставки товару, укладає договори перевезення. Поставка в такому випадку, вважається виконаною у разі навантаження товару на транспортний засіб, наданий покупцем і з цього моменту всі ризики втрати чи пошкодження товару несе покупець.

У своєму поясненні до позовних вимог представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що позивачем не визначалися та не залучалися перевізники для отримання виготовленої відповідачем продукції, власних транспортних засобів позивач не має, договорів, угод чи інших документів між позивачем та ФОП ОСОБА_2 не створювалось. А тому позивач вважає заперечення відповідача хибними. Позивач не погоджується з твердженнями відповідача щодо передачі частини обладнання за допомогою кур'єрської служби, оскільки, як зазначає представник позивача, в управлінському обліку позивача відсутні дані про оприбуткування частини устаткування, замовленого за договором, отриманого від відповідача.

Представник відповідача у своїх письмових поясненнях не визнає позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що згідно пункту 3.2 договору, термін виготовлення та поставки товару здійснюється відповідно до Специфікацій. Пунктом 3 Специфікації від 13.01.2016 року встановлено строк виготовлення продукції, а саме: 20 робочих днів з моменту надходження передоплати на розрахунковий рахунок відповідача. З наведеного випливає, що ні самим договором, ні самою Специфікацією термін постачання не визначений.

Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на те, якщо термін виготовлення, визначений в Специфікації співпадає із терміном постачання, то розрахунок фінансових санкцій повинен розпочинатися не раніше, ніж 24.03.2016 року, (20 робочих днів із дня передоплати, а останній платіж позивача -24.02.2016), а не з 25.02.2016 року, як це зазначається в розрахунку ціни позову.

Також представник відповідача вважає безпідставною позицію позивача щодо нарахування процентів із посиланням на статті 536, 693 і 1048 Цивільного кодексу України. Оскільки за змістом статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, а розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором постачання розмір процентів не визначений, а застосування статті 1048 Цивільного кодексу України не доцільне, оскільки вона стосується лише правовідносин, які випливають із договору позики, а не правовідносин, що склалися між сторонами внаслідок виконання договору постачання.

А тому представник відповідача вважає, що не існує правових підстав для нарахування процентів у відповідності до статті 1048 Цивільного кодексу України.

В обгрунтування зазначеної позиції представник відповідача посилається на правову позицію Судової палати у господарських справах Верховного Суду України, викладену у постановах від 15.04.2015 року у справі № 910/2899/14|3-39гс15, від 12.10.2011 року у справі № 5005/4278/2011 та від 12.12.2011 року у справі № 3-132гс11.

15.11.2016 року представник позивача подав до суду заяву № 11/10-1 від 10.11.2016 про відмову від позову, в якій, керуючись статтями 22, 78, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, просить суд прийняти відмову від позову та припинити провадження у справі № 920/883/16, про що винести відповідну ухвалу.

Розглянувши матеріали справи господарський суд встановив:

Частина четверта статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова відповідача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Враховуючи те, що подана представником позивача суду письмова заява № 11/10-1 від 10.11.2016 року відповідає вимогам статей 22 та 78 Господарського процесуального кодексу України, не порушує прав та інтересів сторін, то така відмова приймається господарським судом, а провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі пункту 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 78, пунктом 4 частини першої статті 80 та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову представника позивача від позову.

2. Провадження у справі № 920/883/16 - припинити.

Суддя П.І. Левченко