ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 922/3730/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області, м. Зміїв
до Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації, м. Зміїв
про стягнення 177390,59 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №118 від 13.10.2016; ОСОБА_2 наказ №1 від 19.05.2010 (директор);

відповідача - ОСОБА_3, довіреність №01-17/1714 від 03.10.2016

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації пеню в сумі 279073,60 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №2 про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (послуги постачання теплової енергії) за державні кошти від 18.02.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором №2 про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (послуги постачання теплової енергії) за державні кошти від 18.02.2016 щодо своєчасної оплати за послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого позивачем нараховано пеню передбачену п.7.2.2. даного договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 листопада 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16 листопада 2016 року о 11:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 листопада 2016 року розгляд справи відкладено на 29 листопада 2016 р. о 12:30 год.

Позивач 21 листопада 2016 р. надав до суду супровідним листом (вх. №39483) розрахунок пені, який судом долучено до матеріалів справи.

Крім того, позивачем 25 листопада 2016 року подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №40329), в якій він просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 177390,59 грн. та 2660,87 грн. витрат зі сплати судового збору, а також просить суд повернути на розрахунковий рахунок позивача надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1525,24 грн.

Суд, дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та додані до неї документи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, приймає надану заяву до провадження та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник відповідача 29 листопада 2016 р. надав письмові пояснення (вх. №40801) про визнання позову, які судом долучено до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні 29.11.2016 підтримав позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

18.02.2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір №2 про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (послуги постачання теплової енергії) за державні кошти (надалі - Договір) строком до 31.12.2016.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, позивач бере на себе зобов'язання постачати в 2016 році відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

На підставі п. 3.1 Договору, ціна Договору становить 2731,10 грн. за 1 Гкал, в тому числі ПДВ 302,93 грн. Вартість теплової енергії, що постачається відповідачу за поточний рік, відповідно до тарифів діючих на момент укладання договору становить 1961840,17 грн. в т.ч. ПДВ 392368,03 грн., усього 2354208,20 грн.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів та розрахунковим періодом є календарний місяць (п.4.1. та п.4.2. Договору).

Відповідно до п.4.5. Договору відповідач оплачує надані позивачем послуги на підставі акта виконаних робіт з 05 по 30 число місяця наступного за розрахунковим.

Крім того, між сторонами було укладено 09 березня 2016 року Додаткову угоду до Договору, в якій сторони дійшли згоди внести зміни до пп. 3.1 Договору та виклали його в редакції: "Ціна за 1 Гкал теплової енергії, що постачається за Договором, становить 2495,16 грн. в тому числі ПДВ 415,86 грн.

На виконання умов зазначеного Договору Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації як Споживачу надано послуги (відпущено теплову енергію), що не оспорюється самим Відповідачем.

Додатками 1-5 до Договору сторони погодили обсяги постачання теплової енергії Споживачу (Бірківській ОСОБА_4 ст., Шелудківському ліцею, Зідьківській ОСОБА_4 ст., Таранівській ОСОБА_4 ст. та Соколівській ОСОБА_4 ст. відповідно).

Так, відповідно до Додатку №1 (який є невід'ємною частиною до договору № 2 від 18.02.2016) визначено обсяги постачання теплової енергії Споживачу - Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації (Бірківська ЗОШ I-III ст.), який складає 222,896 Гкал/рік за період 2016 року.

Відповідно до Додатку №2 (який є невід'ємною частиною до договору № 2 від 18.02.2016) визначено обсяги постачання теплової енергії Споживачу - Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації (Шелудківський ліцей), який складає 233,749 Гкал/рік за період 2016 року.

Відповідно до Додатку №3 (який є невід'ємною частиною до договору № 2 від 18.02.2016) визначено обсяги постачання теплової енергії Споживачу - Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації (Зідьківська ЗОШ I-III ст.), який складає 115,724 Гкал/рік за період 2016 року.

Відповідно до Додатку №4 (який є невід'ємною частиною до договору № 2 від 18.02.2016) визначено обсяги постачання теплової енергії Споживачу - Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації (Таранівська ЗОШ I-III ст.), який складає 140,704 Гкал/рік за період 2016 року.

Відповідно до Додатку №5 (який є невід'ємною частиною до договору № 2 від 18.02.2016) визначено обсяги постачання теплової енергії Споживачу - Відділу освіти Зміївській районній державній адміністрації (Соколівська ЗОШ I-III ст.), який складає 148,927 Гкал/рік за період 2016 року.

За час існування договірних відносин у розрахунках між позивачем та відповідачем використовуються прилади обліку тепла, згідно з показаннями яких нараховується сума до сплати, які розташовані у котельнях за адресами розташування абонентів відповідно до Додатків до договору.

Позивачем здійснено постачання відповідачу теплової енергії за Договором, а відповідачем сплачено вартість теплової енергії, але з простроченням, що підтверджується актами виконаних робіт та платіжними дорученнями (арк.19-34, арк.36-60), так:

1) актом виконаних робіт №8 від 01.02.2016 підтверджено постачання теплової енергії на загальну суму 219310,55 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 23.02.2016 на суму 7995,00 грн., 23.02.2016 на суму 20000,00 грн., 25.02.2016 на суму 42735,10 грн. та 17.05.2016 на суму 148580,45 грн.

Таким чином, з 01.03.2016 по 16.05.2016 за актом виконаних робіт №8 від 01.02.2016 заборгованість відповідача становила 148580,45 грн.;

2) актом виконаних робіт №9 від 01.02.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 188491,58 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 25.02.2016 на суму 30000,00 грн., 29.04.2016 на суму 50000,00 грн., 07.07.2016 на суму 108491,58 грн.

Таким чином, з 01.03.2016 по 28.04.2016 за актом виконаних робіт №9 від 01.02.2016 заборгованість відповідача становила 158491,58 грн., а з 29.04.2016 по 06.07.2016 заборгованість відповідача становила 108491,58 грн.;

3) актом виконаних робіт №10 від 01.02.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 243303,39 грн. (згідно розрахунку позивача).

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 25.02.2016 на суму 34160,19 грн., 04.03.2016 на суму 9057,67 грн., 08.06.2016 на суму 200085,53 грн.

Таким чином, з 01.03.2016 по 03.03.2016 за актом виконаних робіт №10 від 01.02.2016 заборгованість відповідача становила 209143,20 грн., а з 04.03.2016 по 07.06.2016 заборгованість відповідача становила 200085,53 грн.;

4) актом виконаних робіт №11 від 01.02.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 229172,40 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 25.02.2016 на суму 20942,33 грн. та 29.04.2016 на суму 208230,07 грн.

Таким чином, з 01.03.2016 по 28.04.2016 за актом виконаних робіт №11 від 01.02.2016 заборгованість відповідача становила 208230,07 грн.

5) актом виконаних робіт №12 від 01.02.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 388216,26 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 12.02.2016 на суму 27995,00 грн., 12.02.2016 на суму 45385,80 грн., 25.02.2016 на суму 80000,00 грн., 18.03.2016 на суму 230000,00 грн. та 19.04.2016 на суму 4835,46 грн.

Таким чином, з 01.03.2016 по 17.03.2016 за актом виконаних робіт №12 від 01.02.2016 заборгованість відповідача становила 234835,46 грн. та з 18.03.2016 по 18.04.2016 - 4835,46 грн.;

6) актом виконаних робіт №19 від 01.03.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 152067,88 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 17.05.2016 на суму 32327,84 грн., 08.06.2016 на суму 119740,04 грн.

Таким чином, з 31.03.2016 по 16.05.2016 за актом виконаних робіт №19 від 01.03.2016 заборгованість відповідача становила 152067,88 грн. та з 17.05.2016 по 07.06.2016 - 119740,04 грн.;

7) актом виконаних робіт №20 від 01.03.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 131849,51 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 07.07.2016 на суму 131849,51 грн.

Таким чином, з 31.03.2016 по 06.07.2016 за актом виконаних робіт №20 від 01.03.2016 заборгованість відповідача становила 131849,51 грн.;

8) актом виконаних робіт №21 від 01.03.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 169306,60 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 08.06.2016 на суму 56500,71 грн. та 21.07.2016 на суму 112805,89 грн.

Таким чином, з 31.03.2016 по 07.06.2016 за актом виконаних робіт №21 від 01.03.2016 заборгованість відповідача становила 169306,60 грн., з 08.06.2016 по 20.07.2016 - 112805,89 грн.;

9) актом виконаних робіт №22 від 01.03.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 160318,54 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 29.04.2016 на суму 158049,93 грн. та 17.05.2016 на суму 2268,61 грн.

Таким чином, з 31.03.2016 по 28.04.2016 за актом виконаних робіт №22 від 01.03.2016 заборгованість відповідача становила 160318,54 грн., з 29.04.2016 по 16.05.2016 - 2268,61 грн.;

10) актом виконаних робіт №23 від 01.03.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 270174,47 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 19.04.2016 на суму 116080,54 грн. та 17.05.2016 на суму 154093,93 грн.

Таким чином, з 31.03.2016 по 18.04.2016 за актом виконаних робіт №23 від 01.03.2016 заборгованість відповідача становила 270174,47 грн., з 19.04.2016 по 16.05.2016 - 154093,93 грн.;

11) актом виконаних робіт №29 від 01.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 123673,72 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 08.06.2016 на суму 123673,72 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 07.06.2016 за актом виконаних робіт №29 від 01.04.2016 заборгованість відповідача становила 123673,72 грн.;

12) актом виконаних робіт №30 від 01.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 111890,77 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 07.07.2016 на суму 111890,77 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 06.07.2016 за актом виконаних робіт №30 від 01.04.2016 заборгованість відповідача становила 111890,77 грн.;

13) актом виконаних робіт №31 від 01.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 144331,41 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 21.07.2016 на суму 144331,41 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 20.07.2016 за актом виконаних робіт №31 від 01.04.2016 заборгованість відповідача становила 144331,41 грн.;

14) актом виконаних робіт №32 від 01.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 136049,23 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 17.05.2016 на суму 136049,23 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 16.05.2016 за актом виконаних робіт №32 від 01.04.2016 заборгованість відповідача становила 136049,23 грн.;

15) актом виконаних робіт №33 від 01.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 226679,94 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 17.05.2016 на суму 226679,94 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 16.05.2016 за актом виконаних робіт №33 від 01.04.2016 заборгованість відповідача становила 226679,94 грн.;

16) актом виконаних робіт №39 від 07.04.2016 підтверджено постачання теплової енергії, яка мала бути сплачена в сумі 18012,56 грн.

Відповідачем оплачено вартість теплової енергії 21.07.2016 на суму 18012,56 грн.

Таким чином, з 05.05.2016 по 20.07.2016 за актом виконаних робіт №39 від 07.04.2016 заборгованість відповідача становила 18012,56 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку шляхом стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем за вищезазначеним Договором.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання, до яких відноситься спірний Договір, підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі -енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.7.2.2. Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію сторони передбачили нарахування пені на користь Енергопостачальної організації в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітнім.

Проте, частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

У п. 1.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14, господарським судам роз`яснено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Крім того, у п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд перевіривши нарахування пені, прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 158596,80 грн.

В решті частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 18793,79 грн. слід відмовити, у зв'язку з безпідставним та помилковим нарахуванням.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2378,95 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 158596,80 грн.

Стягнути з Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації (63401, Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 12, ) на користь Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (63403, Харківська область, м. Зміїв, вул. Чкалова, 6, ) пеню в розмірі 158596,80 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2378,95 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Врешті частини позову в сумі 18793,79 грн. відмовити.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_5