ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2016 р. Справа № 914/2572/16

За позовом: Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

с. Бірки, Яворівський р-н.

про: визнання недійсним договору,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Думин В.Я.

За участю представників:

Прокурор: Гальчинський С.О. службове посвідчення № 036378 від 27.11.2015 р. - прокурор відділу військової прокуратури Львівського гарнізону,

представник МО України: Швед О.Б. дов. № 220/183/д від 08.02.2016 р.

представник КЕВ: Черняк Ю.І. дов. № 4562 від 10.10.2016 р.

відповідач: не з'явився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22, 29 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Як вбачається з позовної заяви, необхідність захисту інтересів держави прокурор обґрунтовує тим, що порушення порядку використання земельних ділянок, виділених для потреб оборони, а також об'єктів нерухомості, що перебувають у державній власності спричиняє шкоду Міністерству оборони України, а таким чином - інтересам держави. В даному випадку перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону з метою захисту порушених інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи відсутність коштів на сплату судового збору, що вбачається із доказів доданих до позову, а також поважність зазначених прокурором підстав для відстрочення судового збору органами прокуратури, що узгоджується із позицією Верховного Суду України, перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся із клопотанням до суду про відстрочку сплати судового збору у даній справі до прийняття судом рішення по суті спору.

Ухвалою від 07.10.2016 р. визнано підставним представництво Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.10.2016 року.

Відстрочено сплату судового збору до 25.10.2016 року.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 5103/16 від 25.10.2016 р. прокурор подав клопотання про відстрочку сплати судового збору як вбачається з позовної заяви, необхідність захисту інтересів держави прокурор обґрунтовує тим, що порушення порядку використання земельних ділянок, виділених для потреб оборони, а також об'єктів нерухомості, що перебувають у державній власності спричиняє шкоду Міністерству оборони України, а таким чином - інтересам держави. В даному випадку перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону з метою захисту порушених інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова звернувся до суду з позовом.

В судове засідання 25.10.2016 р. прокурор з'явився, вимоги ухвали суду від 07.10.2016 р. виконав частково. Доказів сплати судового збору не подав.

В судове засідання 25.10.2016 р. представник Міністерства оборони України з'явився, вимоги ухвали суду від 07.10.2016 р. виконав частково.

В судове засідання 25.10.2016 р. представник КЕВ м. Львова з'явився, вимоги ухвали суду від 07.10.2016 р. виконав частково.

В судове засідання 25.10.2016 р. відповідача не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. На адресу господарського суду Львівської 17.10.2016 р. повернулось поштове відправлення від 10.10.2016 р. (ухвала про порушення провадження у справі) із відміткою поштового відправлення «За зазначеною адресою не проживає» (докази містяться в матеріалах справи). Причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду від 07.10.2016 р. не виконав, відзиву не подав.

25.10.2016 р. за вх. № 5103/16 Військовий прокурор Львівського гарнізону звернувся до господарського суду Львівської області із клопотанням про відстрочення судового збору у даній справі до ухвалення судом рішення мотивуючи таке клопотання відсутністю коштів на сплату судового збору та необхідністю захисту інтересів держави в даній справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи відсутність коштів на сплату судового збору (довідка № 255 від 26.08.2016 р.), що вбачається із доказів доданих до позову і клопотання, а також поважність зазначених прокурором підстав для відстрочення судового збору органами прокуратури, що узгоджується із позицією Верховного Суду України, перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону суд задовольняє клопотання (вх. № 5103/16 від 25.10.2016 р.) про відстрочку сплати судового збору у даній справі до прийняття судом рішення по суті спору.

Ухвалою господарського суду Львівської області 25.10.2016 року розгляд справи відкладено на 08.11.2016 року та відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по суті даного спору.

Рух справи відображено в ухвалах, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 08.11.2016 р. прокурор з'явився, вимоги ухвали суду виконав частково. Заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю представити необхідні документи на вимогу суду (вх. № 44248/16 від 08.11.2016 р.)

В судове засідання 08.11.2016 р. представник Міністерства оборони України з'явився, вимоги ухвали суду виконав частково.

В судове засідання 08.11.2016 р. представник КЕВ м. Львова не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, вимоги ухвали суду не виконав.

В судове засідання 08.11.2016 р. відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. На адресу господарського суду Львівської 17.10.2016 р. повернулось поштове відправлення від 10.10.2016 р. (ухвала про порушення провадження у справі) із відміткою поштового відправлення «За зазначеною адресою не проживає» (докази містяться в матеріалах справи). Причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду від 07.10.2016 р. та від 25.10.2016 р. не виконав, відзиву не подав.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.11.2016 року розгляд справи відкладено на 02.12.2016 року.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 44454/16 від 08.11.2016 р. від представника позивача-2 надійшла заява, в якій повідомляє, що згідно наявних даних, у КЕВ м. Львова відсутня інформація щодо реєстрації (встановлення ) земельного сервітуту по АДРЕСА_1 за ФОП ОСОБА_1

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 48394/16 від 02.12.2016 р. від представника позивача-2 надійшла заява, в якій повідомляє, що 01 грудня 2016 року закінчився строк дії договору №С/4 про встановлення земельного сервітуту від 19.05.2014 року.

Зважаючи на припинення дії договору №С/4 про встановлення земельного сервітуту від 19.05.2014 року укладеного між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова та СПД ОСОБА_1 представник позивача-2 просить припинити провадження у справі 914/2572/16 у порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В судове засідання 02.12.2016 р. прокурор з'явився, вимоги ухвали суду виконав. Підтримав заяву представника позивача-2 про припинення провадження у справі, згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, так як у зв'язку із закінченням терміну дії спірного договору 01.12.2016 року, відсутній предмет спору. Просить припинити провадження у справі, згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В судове засідання 02.12.2016 р. представник позивача-1 Міністерства оборони України з'явився, вимоги ухвали суду виконав.

В судове засідання 02.12.2016 р. представник КЕВ м. Львова з'явився, вимоги ухвали суду виконав. Підтримав подану ним заяву вх. №48394/16 від 02.12.2016 року і просить припинити провадження, згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В судове засідання 02.12.2016 р. відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду від 07.10.2016 р., від 25.10.2016 р. та від 08.11.2016 року не виконав, відзиву не подав.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобов'язувалось надати всі належні і допустимі письмові докази в обгрунтування своєї правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі від 07.10.2016 року та ухвали про відкладення розгляду даної справи від 25.10.2016 року та від 08.11.2016 року надсилалися місцевим господарським судом на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яка зазначена у позовній заяві та у безкоштовному витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ від 12.09.2016 року, доданому прокурором до матеріалів справи, а саме за адресою: АДРЕСА_2, тобто за місцезнаходження відповідача (Докази є у справі).

Проте, конверт з повідомлення про вручення, разом з ухвалою господарського суду Львівської області про порушення провадження у даній справі від 07.10.2016 року, повернувся на адресу суду з відміткою: «за зазначеною адресою не проживає».

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №1083266 з відміткою про отримання відповідачем 01.11.2016 року ухвали про відкладення розгляду справи від 25.10.2016 р.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

Судом встановлено, що 19.05.2014 року між КЕВ та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про встановлення земельного сервітуту №С/4 (далі - Договір) про провадження господарської діяльності останньої.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, земельний сервітут встановлюється відносно земельної ділянки Міністерства оборони України, що є в оперативному управлінні КЕВ м. Львова загальною площею 0,0133 га за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 2.1 Договору строковий земельний сервітут встановлюється терміном до 01.12.2016 року. По закінченню терміну даного договору його дію може бути продовжено за домовленістю Сторін, про що сторони не пізніше як за один місяць до закінчення його терміну повідомляють одна одну у письмовій формі. Продовження терміну Договору оформляється додатковою угодою.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Договір втрачає чинність в разі його припинення на дату державної реєстрації.

В матеріалах справи відсутні докази продовження (поновлення) дії договору про встановлення земельного сервітуту №С/4 від 19.05.2014 року на новий строк, що підтверджують також прокурор і представники позивачів в судовому засіданні і не спростовано представником відповідача. Таким чином, провадження у даній справі про визнання недійсним договору встановлення земельного сервітуту №С/4 від 19.05.2014 року підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки термін дії даного договору закінчився з 01.12.2016 року і таким чином відсутній предмет спору на даний час.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п.4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування своїх заперечень відповідач не подав належних та допустимих доказів.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Учасникам судового процесу судом роз'яснено наслідки припинення провадження у справ за п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 12, 22, 29, 33, 34, 36, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ч. 2 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 914/2572/16 - припинити.

Суддя Долінська О.З.