донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.11.2016 справа №908/1577/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційні скарги 1. Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область
на рішення господарського судуЗапорізької області
від11.08.2016 р. (підписано 18.08.2016 р.)
у справі№ 908/1577/16 (суддя Попова І.А.)
за позовомПриватного акціонерного товариства "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область
простягнення 21 942 грн. 96 коп. основного боргу за перетікання реактивної електричної енергії та за технічне обслуговування електричних установок за договором № 58 від 01.01.2011 р. про технічне забезпечення електропостачання споживача
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область
доПриватного акціонерного товариства "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область
простягнення 47 914,62 грн.
В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року до господарського суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область (Відповідач) про стягнення з відповідача 21 942,96 грн. основного боргу за перетікання реактивної електричної енергії та за технічне обслуговування електричних установок за договором № 58 від 01.01.2011 р. про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2016р. прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область до Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область про стягнення 47 914,62 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.08.2016 р. у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що заборгованість відповідача за Договором № 58 не є переведеною на нового боржника за Договором про переведення боргу № 01/04/14 від 01.04.2014 р., а також те, що зарахування раніше сплачених відповідачем коштів було здійснено за призначенням платежу "Оплата за послуги….", а не за перетікання реактивної електричної енергії.

Відповідач, також, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скаржник посилається на неправомірність та безпідставність отримання позивачем 47 914,62 грн., оскільки вважає, що такі ж самі послуги надаються позивачем ВАТ "Запоріжжяобленерго" та позивач отримує за це грошові кошти, тобто подвійну оплату.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2016 р. розгляд справи було відкладено на 14.11.2016 р. та зобовязано позивача надати письмові пояснення з конкретизуванням робіт, які проводилися ним у спірні періоди (що визначені в межах первісного та зустрічного позовів) із розрахунком їх вартості за договором № 58 від 01.01.2011 р. про технічне забезпечення електропостачання споживач.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 14.11.2016 р. представники сторін підтримали заявлені ними вимоги та заперечення, було оголошено перерву до 21.11.2016 р., до якого представники сторін не з'явилися, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе закінчити розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідач за договором про постачання електричної енергії № 1149 від 06.12.2005 р., укладеним з ВАТ "Запоріжжяобленерго", є споживачем електричної енергії (а.с. 84, т. 1).

Відповідно до Правил користування електричною енергією 01.05.2013 р. між позивачем та ВАТ "Запоріжжяобленерго" був укладений Договір про спільне використання технологічних мереж № 4-6 (далі Договір № 4-6), за умовами п. 1.1 якого позивач зобовязався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ВАТ "Запоріжжяобленерго" та (або) інших субєктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує ВАТ "Запоріжжяобленерго", а останній своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору (а.с. 10, т. 1).

Додатком 2 до Договору № 4-6 визначений перелік точок приєднання електроустановок ВАТ "Запоріжжяобленерго" та субспоживачів до технологічних електричних мереж власника мереж, в тому числі відповідача Ф-6, Ф-24 РУ-6 кВ ГПП 110/6 кВ власника мереж (а.с. 14, т. 1).

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі Правила) встановлено, що договір про технічне забезпечення електропостачання споживача домовленість двох сторін (споживач та електропередавальна організація або основний споживач), яка є документом певної форми, що встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час технічного забезпечення постачання електричної енергії.

Між ЗАТ ПП "Азовкабель" (правонаступником якого є позивач за первісним позовом) та відповідачем 01.01.2011 р. був укладений договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 58 (далі Договір № 58), за умовами п. 1.1 якого позивач забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії відповідачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а відповідач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1.1 цього Договору (а.с. 15 т. 1).

Згідно п. 1.4 Договору № 58, для забезпечення технічної можливості передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії позивач зобовязаний виконувати додаткові роботи з технічного обслуговування електричних установок, відповідно до додатку "Перелік робіт з технічного обслуговування електричних установок".

Відповідно до вимог п. 4.1.1 Договору № 58, відповідач зобовязався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" та за технічне обслуговування електричних установок Споживача відповідно до додатка "Виконання додаткових робіт з технічного обслуговування електричних установок споживача".

Саме невиконання такого обовязку відповідачем за період липень грудень 2015 року позивач вказує у якості підстави до звернення із позовом в даній справі.

У якості доказу заборгованості в розмірі 21 942,96 грн. позивач посилається на підписані ним в однобічному порядку акти виконаних робіт (наданих послуг) за спірний період та виставлені рахунки на загальну суму 43 187,16 грн. (первісно на суму 47 425,37 грн.), що сплачені відповідачем частково на суму 21 244,20 грн.

Відповідач проти наявності цієї заборгованості заперечує, стверджуючи, що ним сплачено лише плату за перетікання реактивної електричної енергії, а будь-яких інших послуг позивачем за спірний період на підставі Договору № 58 не надавалось та додаткових робіт не виконувалось.

Додатком до Договору № 58 "Протокол узгодження вартості додаткових робіт з технічного обслуговування електричних установок наданих ЗАТ "ПП" Азовкабель" для забезпечення технічної можливості передачі електроенергії споживачу та оплати за перетікання реактивної електроенергії" сторонами була узгоджена вартість робіт з технічного обслуговування електричних установок відповідача, які виконуються позивачем, в розмірі 1 920,00 грн. "за одну кабіну" та строк виконання з 01.01.2011 р. по 31.12.2011р. (а.с. 18, т. 1). Будь-яких посилань на конкретизацію цих робіт та місце їх проведення цей додаток не містить.

Ухвалою судової колегії від 31.10.2016 р. позивача було зобовязано конкретизувати роботи, які проводилися ним у спірний період за спірним Договором № 58, проте в поясненнях від 08.11.2016 р. (а.с. 210-211, т. 2) позивач лише зазначив про фактичне виконання робіт з технічного обслуговування електричних установок в кабіні № 6 та № 24 без додаткового їх конкретизування, додавши лише витяги з нормативних актів щодо вимог, яким роботи з технічного обслуговування електроустановок мають відповідати (а.с. 212-217, т. 2).

Пунктом 4.1.1 Типового договору про технічне забезпечення електропостачання споживача (додаток № 1 до Правил), що є обовязковим для дотримання сторонами при його укладенні, передбачений обовязок відповідача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж, а за технічне обслуговування електричних установок відповідача, якщо таке обслуговування передбачене договором.

Виходячи з вищенаведеного, обовязковою умовою Договору № 58 є саме розрахунок за перетікання реактивної електричної енергії, а питання щодо технічного обслуговування електричних установок відповідача є додатковою умовою Договору, що встановлюється за домовленістю сторін та викладається у додатку "Виконання додаткових робіт з технічного обслуговування електричних установок споживача".

Факт надання таких послуг (виконання додаткових робіт) у певний розрахунковий період має бути підтверджений відповідними доказами, зокрема, підписаними сторонами актами виконаних робіт (наданих послуг).

Будь-яких доказів того, що сторонами був узгоджений перелік робіт з технічного обслуговування електричних установок відповідача у спірний період 2015 року, а також доказів фактичного їх проведення, матеріали справи не містять, позивачем їх не надано, а відповідачем цей факт заперечується.

Крім того, починаючи з липня 2015 р. акти виконаних робіт (наданих послуг) з технічного обслуговування електричних установок, що складені позивачем, відповідачем не підписані, факт отримання послуг у вигляді технічного обслуговування електричних установок відповідача, останній заперечує, посилаючись на відшкодування робіт з обслуговування спірних кабін, які належать позивачу, проводиться ВАТ "Запоріжжяобленерго" на підставі укладеного між ними Договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6 від 01.05.2013 р.

Як вбачається з правовідносин сторін, акту розмежування балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін та однолінійної схеми до Договору про постачання електричної енергії № 1149 від 06.12.2005 р., укладеного між відповідачем та ВАТ "Запоріжжяобленерго", на території позивача знаходяться два розрахункові засоби обліку (лічильники та трансформатори), що належать відповідачу, але саме кабіни Ф-6, Ф-24 РУ-6 кВ ГПП 110/6 належать позивачу, знаходяться на його балансі та мають обслуговуватися саме в межах Договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6 від 01.05.2013 р., як забезпечення постачання електричної енергії відповідачу з боку постачальника ВАТ "Запоріжжяобленерго".

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З урахуванням вищезазначеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні первісних позовних вимог, оскільки підстави до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за технічне обслуговування електроустановок відповідача відсутні, позивачем не доведено факт надання послуг відповідачеві у вказаний період в обсязі, зазначений в актах.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рахунки № 482 від 31.07.2015 р., 566 від 31.08.2015 р., № 658 від 30.09.2015 р., № 753 від 31.10.2015 р., № 830 від 30.11.2015 р., № 920 від 31.12.2015 р., були сплачені відповідачем на загальну суму 21 244,20 грн. саме в частині плати за перетікання реактивної електричної енергії, що вбачається зі співвідношенням сплачених сум за кожним рахунком. Отже доводи відповідача, що заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії у нього за спірний період відсутня, є обґрунтованими.

Щодо доводів позивача, про те, що заборгованість відповідача за Договором № 58 не є переведеною на нового боржника за Договором про переведення боргу № 01/04/14 від 01.04.2014 р., а також те, що відповідна особа не мала повноважень на підписання такого договору, судова колегія зазначає, що Договір про переведення боргу № 01/04/14 від 01.04.2014 р. не є предметом спору у даній справі, а отже й не є предметом дослідження в межах розгляду даної справи.

Предметом зустрічних позовних вимог ТОВ "БАРК" до ПрАТ "Азовкабель" є стягнення на підставі ст. 1212 ЦК України вже сплачених грошових коштів в сумі 47 914,62 грн. на підставі Договору № 58 від 01.01.2011 р. та актів виконаних робіт (наданих послуг), як отриманих позивачем без достатньої правової підстави.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги відповідач посилається на те, що позивач, підписавши з ВАТ "Запоріжжяобленерго" Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6 від 01.05.2013 р., в односторонньому порядку повернув собі спірні кабіни Ф-6, Ф-24 РУ-6 кВ ГПП 110/6 та як наслідок обслуговуючи зазначені кабіни на підставі п.п. 3.1, 4.1 вказаного Договору № 4-6 отримував від ВАТ "Запоріжжяобленерго" подвійну оплату за спільне використання технологічних електричних мереж, з відповідача за Договором № 58 та з ВАТ "Запоріжжяобленерго" за Договором № 4-6, вважаючи, що позивачем отримано подвійну оплату за одні й ті ж самі послуги.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовується також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжує такі юридичні факти як: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Як вбачається з матеріалів справи, за період дії Договору № 58 його сторонами щомісяця (до липня 2015 р.) узгоджувалися та підписувалися акти виконаних робіт (наданих послуг), які в графі "Від виконавця" та "Від замовника" містять підписи уповноважених осіб сторін. Тобто, двосторонніми актами надання послуг підтверджено проведення виконавцем робіт згідно договору № 58 від 01.01.2011 в період з 01.07.2013 р. до 31.12.2015 р., які прийнято замовником без зауважень та здійснено їх оплату згідно предявлених рахунків.

Оскільки плата, що отримана позивачем в межах Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 58 від 01.01.2011 р. та плата за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6 від 01.05.2013 р. не є подвійною оплатою, оскільки ці Договори регулюють стосунки щодо обслуговування електричних мереж, що належать різним особам, отже доводи відповідача щодо безпідставно отриманих коштів є помилковими.

акти виконаних робіт (наданих послуг) підписувались сторонами саме в межах Договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 58 від 01.01.2011 р., послуги, які надавалися позивачем та не можуть перетинатися між собою, оскільки.

Крім того, підписуючи акти виконаних робіт (наданих послуг) та сплачуючи вартість наданих послуг відповідач тим самим підтвердив факт надання позивачем послуг з технічного обслуговування електроустановок відповідача у спірний за зустрічним позовом період, а отже відсутні правові підстав для застосування положень ст. 1212 ЦК України.

За таких підстав висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів в сумі 47 914,62 грн. є також обґрунтованим.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2016 року у справі № 908/1577/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційних скарг відносяться на сторони відповідно.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м. Бердянськ, Запорізька область та Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", м. Бердянськ, Запорізька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2016 року у справі № 908/1577/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3