ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2016 р. Справа№ 914/4200/15

Колегія суддів Господарського суду Львівської області в складі: Головуючий суддя: Пазичев В.М., суддя: Манюк П.Т., суддя: Фартушок Т.Б. розглянула матеріали справи:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (м. Львів)

третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (м. Київ)

про: стягнення 3% річних в сумі 39955,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 906359,41 грн. за договором купівлі-продажу природного газу

Головуючий суддя: Пазичев В.М

Суддя: Манюк П.Т.

Суддя: Фартушок Т.Б.

При секретарі: Черменєва В.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 14-167 від 11.06.2014 року.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № ЛВ07/4-2423-16 від 04.04.2016 року.

ОСОБА_3 довіреність № ЛВ 07/4-2413-16 від 04.04.2016 року.

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність № 1088 від 28.12.2015 року.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ) до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (м. Львів) про стягнення 3% річних в сумі 39955,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 906359,41 грн. за договором купівлі-продажу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.12.2015 року (суддя Фартушок Т.Б.) порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 05.01.2016 року.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду, що містяться у справі.

Ухвалою суду від 24.03.2016 року справу призначено до розгляду на 20.04.2016 року.

В звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Фартушка Т.Б., відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду та Рішення зборів судів господарського суду Львівської області від 29.12.2014 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 914/4200/15. 20.04.2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею по справі обрано головючого суддю Пазичева В.М.

Ухвалою суду від 20.04.2016 року розгляд справи відкладено до 11.05.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 11.05.2016 року розгляд справи відкладено до 01.06.2016 року, для надання доказів.

У звязку з перебуванням судді Коссака С.М. у відпустці, 31.05.2016 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Блавацька-Калінська О.М.

Ухвалою суду від 01.06.2016 року розгляд справи відкладено до 22.06.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 22.06.2016 року розгляд справи відкладено до 30.06.2016 року, згідно клопотання відповідача.

У звязку з перебуванням судді Манюка П.Т. у відпустці, 29.06.2016 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Коссака С.М.

Ухвалою суду від 30.06.2016 року розгляд справи відкладено до 03.08.2016 року, для надання доказів та в звязку з відсутністю третьої особи.

У звязку з перебуванням судді Коссака С.М. у відпустці, 03.08.2016 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Манюка П.Т.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року розгляд справи відкладено до 10.08.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 10.08.2016 року розгляд справи відкладено до 31.08.2016 року, згідно клопотання відповідача та в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи.

У звязку з перебуванням судді Блавацька-Калінська О.М. у відпустці, 31.08.2016 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Горецьку З.В.

Ухвалою суду від 31.08.2016 року розгляд справи відкладено до 22.09.2016 року, згідно клопотання відповідача та в звязку з відсутністю його представника. Ухвалою суду від 22.09.2016 року розгляд справи відкладено до 28.09.2016 року, згідно клопотання відповідача та в звязку з відсутністю його представника. Ухвалою суду від 28.09.2016 року розгляд справи відкладено до 26.10.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 26.10.2016 року розгляд справи відкладено до 07.11.2016 року, згідно клопотання відповідача, в звязку з відсутністю представника третьої особи та для надання доказів.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Горецької З.В., 07.11.2016 року протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів здійснено заміну члена колегії суддів: на суддю Фартушка Т.Б.

Ухвалою суду від 07.11.2016 року розгляд справи відкладено до 16.11.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 16.11.2016 року розгляд справи відкладено до 30.11.2016 року, для надання доказів та в звязку з відсутністю представника третьої особи.

Позивач вимог ухвали суду від 24.03.2016 року про призначення справи до розгляду, про відкладення від 20.04.2016 року, від 11.05.2016 року, від 01.06.2016 року, від 22.06.2016 року, від 30.06.2016 року, від 03.08.2016 року, від 10.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 22.09.2016 року, від 28.09.2016 року, від 26.10.2016 року, від 07.11.2016 року, від 16.11.2016 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

30.05.2016 року за вх. № 22763/16 позивач подав пояснення по справі.

01.06.2016 року за вх. № 23043/16 позивач подав пояснення по справі.

29.06.2016 року за вх. № 27056/16 позивач подав заперечення проти клопотання відповідача щодо призначення судово-бухгалтерської експертизи.

03.08.2016 року за вх. № 32202/16 позивач подав пояснення по справі.

19.09.2016 року за вх. № 37202/16 позивач подав додаткові пояснення по справі.

26.10.2016 року за вх. № 42724/16 позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

15.11.2016 року за вх. № 45670/16 позивач подав клопотання про проведення фіксування судового засідання.

Клопотання позивача задоволено.

16.11.2016 року в судовому засіданні позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог.

30.11.2016 року за вх. № 48111/16 позивач подав пояснення по справі.

30.11.2016 року за вх. № 48111/16 позивач подав заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Відповідач вимог ухвали суду від 24.03.2016 року про призначення справи до розгляду, про відкладення від 20.04.2016 року, від 11.05.2016 року, від 01.06.2016 року, від 22.06.2016 року, від 30.06.2016 року, від 03.08.2016 року, від 10.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 22.09.2016 року, від 28.09.2016 року, від 26.10.2016 року, від 07.11.2016 року, від 16.11.2016 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

19.04.2016 року за вх. № 17046/16 відповідач подав клопотання по справі.

11.05.2016 року за вх. № 20017/16 відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

01.06.2016 року за вх. № 22982/16 відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

22.06.2016 року за вх. № 26131/16 відповідач подав додаткові пояснення по справі.

22.06.2016 року за вх. № 3285/16 відповідач подав клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

29.06.2016 року за вх. № 27058/16 відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

29.06.2016 року за вх. № 27260/16 відповідач подав заперечення на розрахунок позивача.

29.06.2016 року за вх. № 3348/16 відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

30.06.2016 року за вх. № 27425/16 відповідач подав клопотання по справі.

03.08.2016 року за вх. № 32198/16 відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

03.08.2016 року за вх. № 32349/16 відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

09.08.2016 року за вх. № 32882/16 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

10.08.2016 року за вх. № 32947/16 відповідач подав доповнення до клопотання про відкладення розгляду справи.

29.08.2016 року за вх. № 34657/16 відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

31.08.2016 року за вх. № 35160/16 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

22.09.2016 року за вх. № 37796/16 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

25.10.2016 року за вх. № 42393/16 відповідач подав додаткові пояснення по справі.

25.10.2016 року за вх. № 5096/16 відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України та відкладення розгляду справи. Клопотання відповідача задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

02.11.2016 року за вх. № 43661/16 відповідач подав додаткові пояснення по справі.

07.11.2016 року за вх. № 44057/16 відповідач подав пояснення по справі.

07.11.2016 року за вх. № 5326/16 відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

16.11.2016 року за вх. № 45961/16 відповідач подав уточнені письмові пояснення.

16.11.2016 року за вх. № 45962/16 відповідач подав додаткові пояснення щодо нарахування розміру інфляційних втрат.

30.11.2016 року за вх. № 48113/16 відповідач подав пояснення по справі.

Третя особа вимог ухвали суду про відкладення від 20.04.2016 року, від 11.05.2016 року, від 01.06.2016 року, від 22.06.2016 року, від 30.06.2016 року, від 03.08.2016 року, від 10.08.2016 року, від 31.08.2016 року, від 22.09.2016 року, від 28.09.2016 року, від 26.10.2016 року, від 07.11.2016 року, від 16.11.2016 року виконала частково, явку поважного представника в судове засідання не забезпечила.

10.05.2016 року за вх. № 19789/16 третя особа подала пояснення по справі.

03.08.2016 року за вх. № 32247/16 третя особа подала додаткові пояснення по справі.

29.06.2016 року за вх. № 3348/16 відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи, згідно якого відповідач просить про призначення судової експертизи.

30.11.2016 року за вх. № 48115/16 відповідач подав додаткове обґрунтування до клопотання про призначення судової експертизи, згідно якого відповідач зазначає, що ПАТ «Львівгаз» підтверджує отримання газу з газотранспортної системи (підтверджує отримання газу від третьої особи - ПАТ «Укртрансгаз»), але - заперечує його отримання саме від НАК «Нафтогаз України», у зв'язку з тим, що письмові пропозиції ПАТ «Львівгаз» визнати господарські операції з поставки газу у відповідні розрахункові місяці протягом строку дії договору (направлення на адресу НАКу підписаних зі сторони ПАТ «Львівгаз» проектів актів приимання-передачі) були залишені НАК «Нафтогаз України» без відповіді (НАК не виконав вимог ухвали суду від 16.11.2016 р. зокрема п. 4.1.3.надати до наступного судового засідання докази отримання чи направлення відповідачу актів приимання-передачі газу по кожному з періодів поставки, згідно умов Договору.

Дослідження питання хто був гарантованим постачальником виходить за межі даного спору. В свою чергу позивач 30.05.2016 року за вх. №22763/16; 01.06.2016 року за вх. №23043/16; 03.08.2016 року за вх. №32202/16; 19.09.2016 року за вх. №37202/16 подав пояснення (додаткові пояснення) по справі, а 26.10.2016 року за вх. №42724/16 позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

В цей же час, нараховуючи 3% річних та інфляційні втрати за період поставок з січня 2013 року по червень 2015 року (за 30 календарних місяців), в розрахунку позовних вимог, долученому, як до позовної заяви так і до заяви про збільшення позовних вимог, позивач пропускає січень 2015 року, тим самим вказуючи на поставку в січні 2015 р. в розмірі 0,00 м. куб. газу. Перелічуючи в позовній заяві і в заяві про збільшення позовних вимог акти приймання-передачі природного газу за період поставок з січня 2013 року по червень 2015 року (за 30 календарних місяців), Позивач також пропускає акт за січень 2015 року без пояснення причин. Хоча в договорі сторони погодили поставку природного газу в січні 2015 року в кількості 8000 тис. м. куб. та є загальновідомим фактом, який не потребує доведення, що в січні 2015 року (як і у всі попередні і наступні місяці) єдина газотранспортна мережа України, в тому числі й газорозподільні мережі Львівської області функціонували безперервно.

Отже, на думку відповідача, у справі є взаємно суперечливі докази: з одного боку, виходячи з показників своїх комерційних вузлів обліку газу, Відповідач мав усі дані щодо фактичних щомісячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з постачальником за усі місяці дії договору і споживання природного газу. З іншого боку, договірні відносини сторін охоплюють період поставок з січня 2013 року по червень 2015 року (за 30 календарних місяців). Однак позивач вказує, а відповідач не заперечує (сторони погоджуються), що в січні 2015 року поставок газу за спірним договором не було; договір на січень 2015 року не припинявся; а споживання природного газу для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів є безперервним процесом.

Такі обставини справи очевидно є взаємно суперечливі.

Суд не може самостійно усунути виявлені суперечності.

Відповідач зазначає, що про існування засобів вимірювальної техніки, які б могли визначати власника речі з родовими ознаками і виокремити ці речі з загальної кількості (газ, електроенергія, питана вода тощо) йому не відомо.

Таким чином за допомогою емпіричних досліджень (спостережень) усунути виявлену суперечність доказів у справі неможливо.

З врахуванням наведеного, відповідач вважає, що саме фахівець у галузі бухгалтерського та фінансової звітності зможе усунути виявлені розбіжності. Призначення експертизи дасть можливість повно встановити обставини справи на предмет чи відбулася поставка газу на виконання умов договору загалом та у грудні 2013 року і січні 2015 року, зокрема.

Як роз'яснено у п.п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі,питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У своїй заяві відповідач зазначає, що між сторонами виник спір з господарських правовідносин при виконанні Договору на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 р. № 13-261-Б (надалі Договір).

На думку позивача було порушено порядок розрахунків за поставлений природний газ. Відповідач звертає увагу на те, що обов'язок розрахунку за «поставлений» газ виникає за умови здійснення такої «поставки».

ПАТ «Львівгаз» заперечує проти отримання саме від НАК «Нафтогаз України» у 2013 - 2015 роках природного газу, відповідно, саме на підставі Договору на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 р. № 13-261-Б та проти факту здійснення господарської операції постачання газу за цим Договором.

Відповідно до правових висновків ВСУ від 19 квітня 2016 р. у справі № 816/11081/14 (реєстраційний № рішення 57703172): для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій… договір не є первинним обліковим документом, оскільки господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Сторони справи є суб'єктами господарювання, які зобов'язані вести бухгалтерський облік у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно умов п. 3.1. Договору, продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Однак, газ є товаром що визначений не індивідуальними, а родовими ознаками. ПАТ «Львівгаз» було отримано у 2013-2015 роках з газотранспортної системи через газорозподільні станції природний газ, однак НАК "Нафтогаз України" не підтвердила до цього часу документально, що відібраний із газотранспортної системи України у вказаний період ресурс природного газу належав саме НАК "Нафтогаз України", оскільки вимогу провести розрахунок за переданий товар може пред'явити лише власник такого товару.

Без наявного документального підтвердження власності позивача на отриманий відповідачем у 2013-2015 роках природний газ, враховуючи ухилення позивача від виконання взятого на підставі Договору на себе зобовязання щодо оформлення зі своєї сторони та повернення оригіналів актів приймання-передачі газу відповідачеві, існують обґрунтовані сумніви в наявності обов'язку відповідача провести розрахунки за відібраний із газотранспортної системи газ саме з НАК «Нафтогаз України».

Для правильного вирішення справи важливе значення має врахування специфіки функціонування ринку природного газу у спірний період. Особливості роботи газотранспортної системи у спірний період було врегульовано:

- Розділом VII «Документальне оформлення приймання-передачі природного газу» діючого на час виникнення спірних правовідносин «Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України», який затверджено постановою НКРЕ від 19.04.2012р. №420 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 травня 2012 р. за № 721/21034.

- Порядком забезпечення споживачів природним газом, який затверджено постановою КМУ від 27.12.2001 р. № 1729.

Відповідач зазначає, що відповідно до наведених нормативних актів вбачається, що виключно після отримання відповідачем підписаних з боку позивача актів приймання-передачі природного газу, він був би повністю впевнений в тому, що саме позивачем було поставлено йому природний газ, оскільки наступні обставини дають привід сумніватися у твердженні НАК «Нафтогаз України» про фактичну передачу (поставку) віповідачу природного газу, який на праві власності належав позивачу:

По-перше, позивач не надав належних та допустимих доказів закупівлі ресурсу природного газу для подальшого перепродажу відповідачу.

Згідно ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Саме з підстав відсутності доказів закупівлі ресурсу газу для подальшого перепродажу споживачу суди критично оцінили подані позивачем акти приймання-передачі природного газу у справі № 5011-42/3872-2012 та відмовили у задоволені позову НАК «Нафтогаз України» до ДК «Укртрансгаз» про стягнення боргу за поставлений газ.

По-друге, з тексту судових рішень у вже згаданій справі № 5011-42/3872-2012 (набуло законної сили та має преюдиційне значення в силу приписів ст. 35 ГПК України), а також у справі № 5011-74/9393-2012 за позовом ПрАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" до ПАТ "Укртрансгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ НАК "Нафтогаз України" вбачається, що між ПрАТ "Укргаз-Енерго" та НАК "Нафтогаз України" по даний час наявний спір щодо права власності на обсяг 3,965 млрд. куб. м імпортованого природного газу.

Таким чином, у позивача по даний час існує дефіцит газу в розмірі 3,965 млрд. куб. м імпортованого природного газу, тому, на думку відповідача, необхідно розібратися, яким чином цей дефіцит впливає на можливість поставки газу позивачем його покупцям, зокрема й відповідачу у справі.

По-третє, позивач не надав належних доказів дотримання норм Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України. Зокрема, не надав:

а) зведених реєстрів транспортування газу в розрізі постачальників, регіонів та категорій споживачів (промисловість, населення, бюджетні установи та організації, суб'єкти господарювання, які виробляють теплову енергію);

б) звітів фактичної реалізації природного газу споживачам у розрізі регіонів, ГП, ГТП та ГДП;

в) реєстрів реалізації газу споживачам;

г) акти про приймання-передачу газу в/з ПСГ тощо.

По-четверте, позивач не надав доказів виконання ним обов'язків, передбачених п. 4 Порядку забезпечення споживачів природним газом (затверджено постановою КМУ від 27.12.2001 р. № 1729), оскільки, відповідно до п. 4 Порядку забезпечення споживачів природним газом на позивача покладено функцію, щомісячного формування розрахункового (планового) балансу надходження та розподілу природного газу по Україні на основі затвердженого Кабінетом Міністрів України прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні (п. 1 Порядку забезпечення споживачів природним газом).

Враховуючи наведене вище, зокрема, правову позицію, висловлену ВГСУ у справі № 5011-42/3872-2012, правові висновки ВСУ, що наведені в постанові від 19 квітня 2016 р. у справі № 816/11081/14, згідно яких встановлення наявності у позивача товару для його передачі по договору відповідачу, має вирішальне значення, а з наданих позивачем доказів без проведення експертизи неможливо встановити фактичні обставини справи. При цьому, самі по собі копії актів приймання-передачі без підкріплення їх іншими доказами не мають вирішального значення при заперечені відповідачем факту передачі (поставки) газу позивачем, оскільки такі акти можуть бути безтоварними, що, зокрема, було встановлено у справі № 5011-42/3872-2012.

Предмет доказування у справі це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи, до них відносяться обставини, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги і заперечення.

У предмет доказування включають факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача. Під предметом позову розумується певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Межі заявленого спору, матеріали справи свідчать про те, що для зясування питань, які виникли в ході судового вирішення спору, а саме чи має поставка саме позивачем газу у зазначений період саме в обємах та строках, що зазначені в позовній заяві, потрібні спеціальні знання, для аналізу відповідних облікових реєстрів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

При здійсненні розрахунку заявлених вимог, істотне має значення те, що нарахування індексу інфляції згідно вищевказаної статті відбувається за весь час прострочення без обмежень певним вибірковим періодом. Цією нормою передбачено підрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому, за весь період прострочення. І, якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю, і може мати при цьому економічну назву "дефляція", то це не змінює її правову природу. Є цілком неприпустимим при розрахунку пропуску жодного місяця. Державні органи статистики щорічно встановлюють загальний індекс інфляції в цілому за минулий рік з обов'язковим урахуванням інфляції за всі без виключення місяці, в яких індекс інфляції був як більше, так і менше одиниці. Крім того, індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншим за місяць. До періоду нарахування не може включатись день оплати товару, оскільки в день здійснення оплати прострочення виконання зобовязання вже було відсутнє.

Встановлення та дослідження зазначених вище обставин має істотне значення для правильного вирішення даного спору.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 р. (із змінами і доповненнями), рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З врахуванням описаної вище специфіки ринку природного газу, з'ясування вказаних обставин, можливо лише шляхом аналізу надходження газу до газотранспортної системи та обсягом його реалізації споживачам, що в свою чергу потребує спеціальних знань в галузі транспортування та обліку природного газу, бухгалтерського та податкового обліку.

Крім того, відповідач подав це клопотання на виконання позиції ВГСУ з аналогічних обставин у справі № 914/4191/15, викладену у постанові від 14.06.2014 року. У цій справі при аналогічних умовах договорів, при аналогічних доводах сторін і встановлених обставинах справи суд відправив справу на новий розгляд з вказівкою всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Призначення експертизи дасть можливість повно встановити обставини справи на предмет чи відбулася поставка газу на виконання умов Договору у вказані позивачем терміни та у зазначені ним обсягах.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК; сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи; про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Згідно ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Призначаючи судову експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходить з того, що для вирішення спору необхідно встановити документальну підтвердженість та правильність здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, що, враховуючи суперечливий характер розрахунку та пояснень сторін з цього приводу, а також враховуючи значний об'єм самого розрахунку та документів, які підлягають дослідженню, потребує значного часу та спеціальних знань.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 41, 79, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання відповідача за вх. № 3348/16 від 29.06.2016 року та за вх. № 5326/16 від 07.11.2016 року про призначення судової експертизи задоволити.

2. Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ) до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (м. Львів) про стягнення 3% річних в сумі 39955,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 906359,41 грн. за договором купівлі-продажу природного газу - зупинити до отримання результатів судової експертизи.

3. Призначити судову експертизу, доручити її проведення Львівському науково-дослідному інституту судової експертизи (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

4. Поставити на вирішення судової експертизи наступні питання:

4.1. Чи підтверджуються належними доказами обставини фактичної поставки саме позивачем газу на адресу відповідача в обсягах, що зазначені в позовній заяві за період з січня 2013 року по червень 2015 року (тобто протягом 30 місяців)?

4.2. Чи правильно відображено в наданих позивачем до позовної заяви розрахунках терміни (дати) фактичної поставки саме позивачем газу на адресу відповідача саме в тих обємах, які зазначені у розрахунках, з метою підтвердження встановленого терміну виникнення права вимоги у позивача щодо стягнення заборгованості, а, відповідно, сум нарахованих позивачем відсотків річних та інфляційних втрат саме на зазначені в розрахунках обєми газу?

4.3. Чи підтверджено документами бухгалтерського обліку відповідність обємів поставленого саме позивачем газу на адресу відповідача за період з січня 2013 року по червень 2015 року (за 30 календарних місяців), з обємами фактично отриманого відповідачем газу саме від позивача за цей період та в подальшому відпущеного подальшим споживачам в розрізі місячних поставок?

4.4. Чи мали місце поставки газу з ресурсу позивача на адресу відповідача у грудні 2013 році та у січні 2015 року. В які строки, в яких об'ємах по якій ціні і на підставі яких договорів? З яких джерел і від яких постачальників мали місце поставки газу в ці періоди, в яких об'ємах і чому, на підставі яких договорів, оскільки розрахунки щодо поставки позивачем газу у вказаний період не додані до позовної заяви?

5. Надіслати Львівському науково-дослідному інституту судової експертизи Міністерства юстиції України (79054, м. Львів, вул. Липинського, 54) для проведення судової експертизи матеріали справи № 914/4200/15.

6. У відповідності до ст.ст. 31, 41 ГПК України, попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

7. Витрати по проведенню судової експертизи покласти на відповідача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

8. Зобовязати сторони надати оригінали усіх необхідних для проведення експертизи документів, на вимогу експерта, а також терміново повідомити суд про завершення експертизи для поновлення провадження у справі.

Головуючий суддя: Пазичев В.М.

Суддя: Манюк П.Т.

Суддя: Фартушок Т.Б.