РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа № 910/17681/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна"

про стягнення 13 990, 87 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" з позовом до Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13 990, 87 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2014 р. в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля «MG 550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Представництву «ЛОТ С.А.», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «MG 550». У подальшому, позивачем було здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 13 990, 87 грн. на користь страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_3 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (Поліс № АС/9720429).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 13 990, 87 грн.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у цьому ж клопотанні зазначив, що підтримує позов та просить його задовольнити.

Представник відповідача через канцелярію суду надав відзив, у якому зазначив, що позивач не звертався до нього з заявою про виплату страхового відшкодування у порядку, встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також вказав, що сума страхового відшкодування повинна бути визначена з урахуванням оціненої шкоди транспортного засобу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, за договором добровільного страхування № 06/6754147/1010/13 від 10.12.2013 р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" та Представництвом «ЛОТ С.А.», було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля «MG 550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2014 р. в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля, що належить Представництву «ЛОТ С.А.», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «MG 550».

Постановою Франківського районного суду міста Києва від 19.12.2014 р. у справі № 465/6744/14-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури СТО № ТОВ0000101 від 10.06.2016 р., вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «MG 550», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склав у загальній сумі 13 990,87 грн.

На підставі заяви страхувальника від 13.10.2014 р., страхового акту № НОМЕР_3 від 17.06.2015 р. ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" сплатила страхувальнику відшкодування у розмірі 13 990,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0029109 від 13.07.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9720429, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. по справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. по справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" перейшло право вимоги на страхове відшкодування ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" у сумі 13 990,87 грн. (у фактично перерахованій сумі) та в межах строку позовної давності.

Суд відхиляє доводи відповідача про необхідність встановлення розміру збитків відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оскільки така позиція не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду України, про які зазначалося вище.

Також відповідач у своєму відзиві послався на ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої позивач мав спочатку звернутись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а не до суду, а тому немає підстав для задоволення позову.

Однак, з цього приводу необхідно зазначити, що норми наведеного Закону регулюють порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Оскільки позивач не є потерпілою особою, і для нього відповідач у справі - ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", обов'язок подачі заяви про виплату страхового відшкодування до ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" не перейшов.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Крім того, суд зазначає, що норми законодавства про страхування не покладають на позивача (страховика за договором добровільного страхування) обов'язок звертатися до іншого страховика (відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, а Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до спірних відносин не може бути застосований.

Також суд зазначає, що право на судовий захист не може бути поставлене законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору. Обрання певного засобу правового захисту, зокрема і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує (рішення Конституційного cуду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 р.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 13 990,87 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення 13 990, 87 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102, ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) страхове відшкодування в сумі 13 990 (тринадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 87 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 17 листопада 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 23 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.