УХВАЛА

28.11.2016Справа № 910/17093/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент"

Про стягнення 369 461,22 грн.

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент"

Про визнання наказу таким, що не підлягає виконання

Суддя Мельник В.І.

Сторони:

від позивача Паньшин С.С., довіреність 5-12 від 18.12.2015

від відповідача Чорний О.В., довіреність №18/10 від 18.10.2016.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО" (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент" (далі - відповідач) про стягнення 369 461,22 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору субпідряду на виконання робіт № 05/07-12 від 05.07.2012р.

Рішенням від 37.07.2015р. господарського суду міста Києва позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК ОСНОВА ЄВРО" задоволено.

Постановою від 30.09.2015р. Київського апеляційного господарського суду вищевказане рішення залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення видано наказ № 910/17093/15 від 06.11.2015.

08.11.2016 р відповідач звернувся до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 призначено до розгляду заяву про визнання наказу №910/17093/15 від 06.11.2015 таким, що не підлягає виконанню на 28.11.2016.

28.11.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі, відповідно до яких зазначив, що станом на 28.11.2016, несплачена сума боргу, який стягнуто з ТОВ «Фундамент» на користь ТОВ «ВК»Основа ЄВРО» згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі №910/170093/15 становить 153637,17 грн.

28.11.2016 відділом діловодства суд від скаржника отримано додаткові документи у справі, а саме копії платіжних документів.

В судове засідання 28.11.2016 представник позивача з'явився, заперечив проти задоволення заяви.

В судове засідання 28.11.2016 представник відповідача з'явився, просив суд задовольнити заяву.

Заявник обгрутовує подану заяву тим, що ним було добровільно виконано рішення суду, в зв'язку із чим ТОВ «ВК Основа Євро» 30.12.15 року за вих. №35 була подана заява про повернення виконавчого документа. Постановою від 30.12.2015 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Вересом В.В. виконавчий документ від 06.11.2015 №910/17093/15 було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В зв'язку із чим відповідач вважає що виконавче провадження закінчено та стягувачем безпідставно повторно подано заяву від 07 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, вих. 07/04.

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Процом В.С. від 26.05.2016 було відкрите виконавче провадження №51223632 на виконання вищезазначеного наказу.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви та надав пояснення у справі, а саме зазначив, що ТОВ «Фундамент» у добровільному порядку було сплачено 30.12.2015 на розрахунковий рахунок ТОВ «ВК ОСНОВА ЄВРО» частину заборгованості в сумі 193782,14 грн. На підставі заяви стягувача «про повернення виконавчого документа без виконання», Постановою від 30.12.2015 року державного виконавця Відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, наказ Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2015 року у справі №910/17093/15 було повернуто стягувачеві без виконання на підставі п. 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». В зв'язку із чим позивач зазначив що посилання відповідача на приписи ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки виконавче провадження не було закінчено, а вище вказаною постановою від 30.12.2015року виконавчий документ було повернуто стягувачеві відповідно до положень п. 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки стягувачем не було отримано від боржника решти боргу, що був стягнутий з ТОВ «Фундамент» згідно рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2015р. у справі №910/17093/15, стягував був вимушений повторно звернутись до відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві із заявою вих. №07/04 від 07 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та стягнення із ТОВ «Фундамент» решти заборгованості. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2016 року було відкрито виконавче провадження №51223632 про стягнення боргу в сумі 183068,31грн. В процесі виконавчого провадження №51223632 ТОВ «Фундамент» згідно платіжного доручення від 26.08.2016 року №711 було сплачено частину боргу в розмірі 29431,14 грн., чим на думку позивача відповідач фактично визнав існування боргу, який стягувався у виконавчому провадження №51223632, оскільки в призначені платежу було зазначено «Погашення боргу згідно ВП №51223632 від 26.05.2016 року з виконання наказу №910/17093/15 від 06.11.2015 року.

Таким чином станом на 28 листопада 2016 року, несплачена сума боргу, який стягнуто з ТОВ «Фундамент» на користь TOB «ВК «Основа ЄВРО» згідно рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2015року у справі №910/17093/15 становить 153637,17 (сто п'ятдесят три тисячі шістсот тридцять сім грн. 17 коп.) грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач як доказ сплати боргу в розмірі 153637,17 грн, надав копію платіжного доручення № 175 від 30.12.2015 (наявна в матеріалах справи)

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р., платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно реквізитів "призначення платежу" платіжного доручення №175 від 30.12.2015 даний платіж було здійснено за виконанні фасадні роботи за договором №05/11-14 від 05.11.2014, що не відповідає матеріалам справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем виконано рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 частково, а саме сплачено заборгованість в розмірі 223213,28 грн. то заява про визнання наказу від 06.11.2015 №910/17093/15 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму ВГСУ № 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявою боржника або стягувача, є відсутність обов'язку боржника повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 86, 117 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фундамент» задовольнити частково

2. Визнати судовий наказ № 910/17093/15 від 06.11.2015, що був виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/17093/15 від 31.07.2015, що набрав законної сили згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015, таким що не підлягає виконанню частково, а саме на суму 223213 (двісті двадцять три тисячі двісті тринадцять) грн. 28 коп.

Суддя В.І.Мельник