РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

23 листопада 2016 року Справа № 924/681/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.10.16 р. у справі № 924/681/16 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах

1. Міністерства оборони України, м.Київ

2. Квартирно-експлуатаційного відділу, м.Хмельницький

до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, м.Старокостянтинів, Хмельницька обл.

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 .

про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.09.2004 №244/2004-р

за участю представників:
позивачів: 1. (Міністерство оборони України) не з"явився;

2. (Квартирно-експлуатаційний відділ) Довгацький А.І. (довіреність № 3181 від 21.09.2016 р.)

відповідача: не з`явився;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 (угоди від 01.09.2016 р.; посвічення № 226 від 05.08.2016 р.);

прокурор: Барілов Д.В. (посвічення № 044150 від 19.09.2016 р.).

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.10.16 р. у справі №924/681/16 відмовлено у позові заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.09.2004р. №244/2004-р. (арк.справи 152-154)

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення права землекористування відбулось не в момент винесення оскаржуваного розпорядження, а в момент передачі земельної ділянки до складу земель запасу Веснянської сільської ради. Таку ж позицію займала і сама військова прокуратура в 2007 році. Це вбачається з наданих представником третіх осіб матеріалів справи №8/485-НА з яких слідує, що військова прокуратура Хмельницького гарнізону в липні 2007 року зверталась з адміністративним позовом до Веснянської сільської ради про визнання недійсним рішення Веснянської сільської ради щодо передачі до земель запасу земельної ділянки площею 32,2 га. по акту від 17.12.2003р. належної Хмельницькій КЕЧ району по акту №041660 від 1979 року. Ухвалою суду від 10.10.2007р. позов залишено без розгляду. При вирішенні спору судом було враховано, що спірне розпорядження прийняте Хмельницькою районною державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, про передачу у власність земельної ділянки є ненормативним актом, який застосовується одноразово і з прийняттям якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів конкретних осіб, це рішення вичерпало свою дію внаслідок його виконання, у таких осіб виникло право власності на земельну ділянку і зазначене право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Скасування спірного розпорядження не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися згідно з нормами цивільного законодавства.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (арк.справи 169-175).

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про порушення процедури прийняття спірного розпорядження органом виконавчої влади, порушення порядку відчуження земель оборони при прийнятті розпорядження. При цьому, жодної часової прив`язки до моменту порушення права землекористувача прокурор не робить.

Прокурор стверджує, що судом не взято до уваги встановлені факти господарським судом Хмельницької області при розгляді справи №924/1920/14. Предметом розгляду значеної справи було визнання права користування спірною земельною ділянкою площею 32,2га за Квартирно-експлуатаційним відділом м.Хмельницький та поновлення на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України, яким при розгляді справи встановлено: «право постійного користування позивача (Квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький) на земельну ділянку площею 32,2 га згідно з актом на право постійного користування 1979 року не припинялось у визначений законом спосіб»; «земельна ділянка площею 32,2 га фактично вибула з користування Веснянської сільської ради і на даний момент згідно з актами на право користування земельними ділянками знаходиться у користуванні фізичних осіб Томалі Антона Васильовича, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 », «вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема, статтею 116 Земельного кодексу України»; «обраний позивачем спосіб захисту, шляхом визнання права на земельну ділянку не забезпечує його реального захисту та відновлення».

Проте, у справі №924/681/16 у оскаржуваному рішенні зазначено, що «скасування спірного розпорядження не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладення договору оренди юридичною особою чи фізичною особою має вирішуватися згідно з нормами цивільного законодавства».

Старокостянтинівська районна державна адміністрація рішенням у формі розпорядження від 20.09.2004р. №244/2004-р. передала у власність спірну земельну ділянку площею 32,2 га членам фермерського господарства «Веснянка» без відповідної на те згоди користувача земельної ділянки.

Прокурор стверджує, що позов не повинен зводитись до того, що скасовуючи розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.09.2004 №244/2004-р право позивача не буде поновлено. Позов має розглядатись, при цьому, братись до уваги недійсність (дійсність) рішення, невідповідності (відповідність) його законодавству, відсутність (наявність) повноважень у Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області на розпорядження землями оборони.

При досліджені судом матеріалів справи потрібно з`ясувати чи може користувач (КЕВ м.Хмельницький) відповідно до своїх прав, користуватись цією земельною ділянкою - землями оборони. Якщо ні, то дане розпорядження дійсно порушує право законного користувача КЕВ м. Хмельницький.

Тому прокурор вважає, що приймаючи оскаржуване рішення Старокостянтинівська районна державна адміністрація порушила право користування КЕВ м.Хмельницький землями оборони, на підставі вищевказаного розпорядження було передано у власність земельні ділянки членам фермерського господарства «Веснянка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу, та як наслідок незаконне використання земель оборони.

Звертає увагу суду, що предметом позову заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону за оскаржуваним рішенням є визнання незаконним та скасування розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.09.2004р. №244/2004-р. Тобто, обрано спосіб захисту права КЕВ м. Хмельницький, Міністерства оборони України на земельну ділянку шляхом визнання недійсним рішення органу виконавчої влади, який передбачений п.г ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України. Жодним чином, ні в позовній заяві, ні в письмових поясненнях прокурор не стверджує про встановлення фактів.

На підставі викладеного скаржник просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року у справі №924/681/16 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким позов військового прокурора Хмельницького гарнізону задовольнити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.11.2016р. у справі №924/681/16 відновлено апелянту строк на подання апеляційної скарги на зазначене рішення; розгляд скарги призначено на "16" листопада 2016р. о 12:30 год.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від "16" листопада 2016р.розгляд справи відкладено на "23" листопада 2016 року об 12:15 год.

23.11.2016р. на адресу суду від представника третіх осіб надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу (арк.справи 234, 235) в яких зазначено наступне:

1) розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 20.09.2004 року № 244/2004- р. про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членам фермерського господарства не порушує право землекористування Хмельницького Квартирно-експлуатаційного відділу в особі Міністерства оборони України.

2) відповідно ст.35 ГПК України (підстави звільнення від доказування) зазначають, що коли обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 08 липня 2015 року у господарській справі №924/1920/14 постановою Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін рішення господарського суду Хмельницької області від 20 травня 20156 року, яким відмовлено квартирно-експлуатаційному відділу м.Хмельницький в визнанні права користування земельною ділянкою площею 32.2 га., яка належить на підставі акту на право користування землею Б№041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради с. Веснянка; відмовлено в поновленні обліку земельної ділянки за (формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно додержавного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Дерземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003р. в запас сільської ради с.Веснянка.

3) позивачем пропущені загальні строки позовної давності, які передбачені ЦК України, а також процесуальні строки встановлені, ГПК України.

4) землі в кількості 33 га передані представниками Міністерства оборони України відповідно до акта від 17.12.2003 року Веснянській сільській раді на основі викопіровки з земель Міністерства оборони, підписаного начальником Старокостянтинівського гарнізону, начальником Хмельницького КЕЧ, командиром в/ч НОМЕР_1 , начальником районного відділу земельних ресурсів.

5) розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 20.09.2004 року №244/2004-р. не проводилося вилучення земель в Міністерства оборони України, а приймалося рішення в межах своєї компетенції щодо затвердження проекту землеустрою та передачі у власність членам фермерського господарства «Веснянка» земель запасу Веснянської сільської ради.

6) господарський суд Хмельницької області 06.10.2016 року вірно визначив у своєму рішенні, що землі Міністерства оборони України передані до Веснянської сільської ради згідно з актом від 17.12.2003 року, а не розпорядженням Старокостянтинівської РДА від 20.09.2004 року №244/2004-р.

Зважаючи на викладене представник просить суд апеляційну скаргу заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на рішення господарського суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року у справі №924/681/16 відхилити, рішення господарського суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року у справі №924/681/16 залишити без змін.

У судових засіданнях апеляційної інстанції 16.11.2016р., 23.11.2016р. прокурор вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в ній; пояснив, що позивач не знав та не міг знати раніше про порушення його прав, також, вказана представником від третіх осіб справа немає ніякого відношення до даного провадження; просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Хмельницької області скасувати.

Представник Міністерства оборони 16.11.2016р. підтримав прокурора повністю, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Хмельницької області скасувати.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу 16.11.2016р., 23.11.2016р. підтримав прокурора та представника Міністерства оборони повністю; просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Хмельницької області скасувати.

У судовому засіданні 23.11.2016р. представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача апеляційну скаргу заперечив повністю з підстав викладених у запереченні; пояснив, що ухвалою від 10.10.2007р. у справі №8/485-НА доказується, що позивачу було відомо про оспорювану ділянку і раніше, тому необхідно застосувати строки позовної давності; просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області - без змін.

У судове засідання 23.11.2016р. Міністерство оборони та представник Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області не забезпечили явки своїх представників, хоч про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи заслухану позицію представника Міністерства оборони у судовому засіданні 16.11.2016р., приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у судовому засіданні 23.11.2016р. за відсутності представника Міністерства оборони та представника Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Розглядом матеріалів справи встановлено:
Згідно акту на право користування землею Б№041660 від 1979 року Хмельницькій КЕЧ (правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький) виконкомом Старокостянтинівської райради передано в безстрокове користування земельну ділянку площею 512, 9 га для державних потреб (арк.справи 26).

В силу положення про КЕВ м.Хмельницький, останнє є державною установою, юридичною особою та утримується за рахунок державного бюджету України. Майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління (арк.справи 27-31).

Згідно інформації щодо інвентаризації земель, які знаходяться у користуванні Міністерства оборони у Хмельницькій області Старокостянтинівського району, до складу цих земель відносяться, в тому числі земельні ділянки в с. Веснянка, площею 38, 1, 1, 4 га (арк.справи 37).

В матеріалах справи наявне викопіювання з земель Міністерства оборони об`єкту „Веснянка Хмельницької області, Старокостянтинівського району, що пропонується вилучити з земель міністерства оборони та передати до земель запасу сільської ради (арк.справи 38).

Відповідно листа Старокостянтинівської РДА від 27 січня 2003 року, адресованого Міністерству оборони, РДА просить надати погодження на передачу із складу земель МОУ земельну ділянку площею 33,0 га. (об`єкт „Веснянка) до земель запасу Веснянської сільської ради (арк.справи 39).

На зазначений лист надано відповідь від 24.03.03 т.в.о. начальника тилу головного командування ВПС ЗС України, де вказано, що Міністром оборони погоджена пропозиція Старокостянтинівської РДА про передачу зі складу земель Міністерства оборони земельної ділянки, площею 33.0 га. (об`єкт «Веснянка») до земель запасу Веснянської сільської ради (арк.справи 40).

У проміжку між зазначеними листом запитом та відповіддю здійснювалась наступна переписка: лист т.в.о. начальника тилу ГК ВПС ЗС України від 13 лютого 2003 року з вимогою до 18 лютого 2003 року надати пропозиції до штабу тилу щодо передачі землі (про яку йдеться у вищевказаних листах) (арк.справи 41); доповідь генерал лейтенанта ОСОБА_8 від 6 лютого 2003 року Міністру оборони, де вказано, що у зв`язку з відсутністю потреби у використанні для ЗСУ земельна ділянка підлягає передачі місцевим органам влади; (арк.справи 42); документ (без назви), заголовок Міністерство оборони України, за підписом Генерала армії України від 17 березня 2003 року з відміткою „Пропозиції затверджую, „передачу здійснити згідно з вимогами законодавства(арк.справи 43).

03 квітня 2003 року представником військової частини НОМЕР_1 та представником Деснянської сільської ради складено акт прийому передачі, яким представником сільської ради прийнято земельну ділянку Міністерства оборони, площею 33га. Ділянка передана для подальшого використання в народному господарстві за згодою користувача (арк.справи 44).

17 грудня 2003 року комісія у складі представника військової частини НОМЕР_1 , сільського голови Деснянської сільської ради, начальника інспекції екологічної безпеки, представника відділу земельних ресурсів склала акт про те, що військова частина НОМЕР_1 передає, а сільська рада приймає до складу земель запасу під фермерські господарства територію колишніх складів АЗУ (с.Веснянка) площею 32,2 га (арк.справи 45).

20 вересня 2004 року Старокостянтинівською РДА видано розпорядження №244/1004р, яким затверджено проект землеустрою по відведенню земельних ділянок у розмірі земельної частки (пай) для передачі у власність членам фермерського господарства „Веснянка. Передано у власність земельні ділянки членам ФГ „Веснянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу загальною площею 33.47 га.

Додатком до розпорядження визначено список членів ФГ „Веснянка, яким передають у приватну власність земельні ділянки, якими є треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (арк.справи 47).

06.09.2005р. командир військової частини НОМЕР_2 направив на адресу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу лист де просить порушити клопотання перед командуванням ЗСУ на вилучення в запас місцевих органів влади непотрібні для постійної діяльності військової частини земель військових містечок № НОМЕР_3 , 20 (арк.справи 48)

16 жовтня 2006 року розпорядженням Старокостянтинівської РДА №339/2006р внесено зміни до розпорядження від 20 вересня 2004 року №244/2004р. слова „товарного сільськогосподарського виробництва замінено словами „особистого селянського господарства (арк.справи 46).

25 грудня 2006 року районним відділом земельних ресурсів направлено на адресу КЕВ інформацію про наявність земель міноборони, де відмічено, що земельна ділянка площею 38.1 га в с.Веснянка вилучена за актом від 17.12.03р. (арк.справи 50).

За аудиторським звітом від 11.02.13р. №234/3/17а виявлено, що діяльність КЕВ м.Хмельницького в цілому оцінено умовно позитивно, внаслідок відсутності первинних облікових документів, що були підставою для виведення зі складу земель оборони земельних ділянок та зняття їх з обліку Квартирно-експлуатаційного відділу. У свою чергу вказане не дає достовірної та неупередженої інформації щодо законності вилучення земель за 2005 2012 роки (арк.справи 52-63).

Листом від 14 лютого 2013 року Міноборони, адресованого Старокостянтинівській РДА зазначено, що внаслідок аудиту виявлено ряд порушень, у тому числі розпоряджень від 2003 2004 років про припинення права користування земельною ділянкою площею 32.2 га військового містечка №20. Фактично право користування земельною ділянкою не припинено і вона підлягає поверненню у склад земель оборони містечка № 20 (арк.справи 67).

Старокостянтинівська РДА надала відповідь на цей лист і вказала, що розпорядження голови РДА про припинення права користування земельною ділянкою площею 32га військового містечка за номером 20, розташованою на землях Веснянської сільради не приймалося (арк.справи 65).

Як вбачається з постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.05.2016р. у справі №924/1920/14 за позовом КЕВ до Деснянської сільради, військової частини № НОМЕР_1 , управління Держземагенства, Старокостянтинівської РДА про визнання права користування земельною ділянкою, площею 32.2га за КЕВ (якою залишено без змін рішення суду першої інстанції), державні акти на право власності на земельну ділянку, видані громадянам (третім особам) (арк.справи 102-106).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів від 03.04.2003р. та 17.12.2003р. (арк.справи 44, 45), відбулася передача спірної земельної ділянки площею 32,2 га, яка знаходилась у віданні Міністерства оборони до складу земель запасу Веснянської сільської ради.

14.04.2004р. Міністерству оборони України, відповідно до рішення 14 сесії Старокостянтинівської міської ради від 06.04.2004р., видано державний акт №000490 на право постійного користування землею площею 470,9499 га, яка виділена для потреб Міністерства оборони України. Зазначене було встановлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.07.2015р. у справі №924/1920/14 (арк.справи 104)

Пізніше, 20.09.2004р. було прийнято спірне розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №244/2004-р.

Звертаючись з даним позовом прокурор переслідує мету захисту права Міністерства оборони на користування земельною ділянкою площею 32.2 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки визначеної в державному акті на право користування землею Б№041660 від 1979 року.

Спірним розпорядженням Хмельницька районна державна адміністрація затвердила проект землеустрою по відведенню земельних ділянок між членами фермерського господарства „Веснянка та передала у власність земельні ділянки членам фермерського господарства „Веснянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 33,47 га.

У позовній заяві прокурор доводить, що саме з прийняттям спірного розпорядження відбулось порушення права землекористувача.

Однак, з огляду на те, що приймаючи спірне розпорядження Хмельницька районна державна адміністрація не вирішувала питання вилучення земельної ділянки належної до відання Міністерства оборони, а в межах своєї компетенції вирішувала земельні питання щодо передачі земельної ділянки із земель запасу Веснянської сільської ради, місцевий господарський суд вірно зазначив про помилковість такої правової позиції.

Тобто, порушення права землекористування відбулось не в момент винесення оскаржуваного розпорядження, а в момент передачі земельної ділянки до складу земель запасу Веснянської сільської ради. Таку ж позицію займала і сама військова прокуратура в 2007 році. Це вбачається з наданих представником третіх осіб суду першої інстанції матеріалів справи №8/485-НА (арк.справи 144-149) з яких слідує, що військова прокуратура Хмельницького гарнізону в липні 2007 року зверталась з адміністративним позовом до Веснянської сільської ради про визнання недійсним рішення Веснянської сільської ради щодо передачі до земель запасу земельної ділянки площею 32,2 га. по акту від 17.12.2003р. належної Хмельницькій КЕЧ району по акту №041660 від 1979 року. Ухвалою суду від 10.10.2007р. позов залишено без розгляду.

За змістом ст.12 Господарського процесуального кодексу України позови про встановлення фактів не підвідомчі господарському суду.

Господарський суд Хмельницької області вірно зазначив, що спірне розпорядження прийняте Хмельницькою районною державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, про передачу у власність земельної ділянки є ненормативним актом, який застосовується одноразово і з прийняттям якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів конкретних осіб, це рішення вичерпало свою дію внаслідок його виконання, у таких осіб виникло право власності на земельну ділянку і зазначене право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Скасування спірного розпорядження не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися згідно з нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегією суддів приймається до уваги рішення господарського суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року у господарській справі №924/1920/14 (залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду 08 липня 2015 року), яким відмовлено квартирно-експлуатаційному відділу м.Хмельницький в визнанні права користування земельною ділянкою площею 32.2 га., яка належить на підставі акту на право користування землею Б№041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради с. Веснянка; відмовлено в поновленні обліку земельної ділянки за (формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно додержавного акту на право користування землею Б№041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Дерземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003р. в запас сільської ради с.Веснянка.

Щодо поданої відповідачем у суді першої інстанції заяви про застосування строку позовної давності колегією суддів враховується наступне.

Відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи висновки про відсутність за спірним розпорядженням порушення права позивача, за захистом якого він звернувся, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин з огляду на відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.10.2016р. у справі № 924/681/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.10.2016р. у справі №924/681/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.