ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.11.2016 Справа № 908/3138/16

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (14000, АДРЕСА_1, адреса для листування: АДРЕСА_3))

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (69120, АДРЕСА_2)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 139 981,16 грн. заборгованості за договором №13/07-1 від 13.07.2010 р.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов. В свою чергу, пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також документи які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В даному випадку, розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 р. розмір мінімальної заробітної плати складає - 1378,00грн.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру (стягнення 139981,16 грн.). Отже, розмір судового збору за даним позовом повинен становити 2099,72 грн. (1,5 відсотка ціни позову).

Докази сплати судового збору в матеріалах позовної заяви відсутні.

Відносно посилання позивача на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення його від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Так, пунктом 13 ч. 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто, за цією нормою права законодавством передбачено звільнення фізичної особи ОСОБА_1 у справах, пов'язаних із захистом його порушених прав, як учасника бойових дій. Проте, в даному випадку позов подається ФОП ОСОБА_1, як суб'єктом господарської діяльності, отже, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку.

Законом України від 19.05.2011р. № v9126837-11 "Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви", який 18.06.2011р. набрав чинності, визначено порядок надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів сторонам господарського процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку визначено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. N270 (з наступними змінами та доповненнями).

За змістом п. 19 вказаного Порядку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 р. N 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого наведено зразок оформлення Опису вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

За змістом абзацу 7 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

При зверненні з даним позовом до суду, в якості доказу направлення копії позовної заяви відповідачу, позивачем надано оригінал фіскального чеку № ФН 300016236 від 22.11.2016 та Опис вкладення у цінний лист від 22.11.2016 р.

Проте, наданий ФОП ОСОБА_1 опис вкладення у цінний лист від 22.11.2016 р. свідчить про направлення на адресу ФОП ОСОБА_2 лише копії позовної заяви про стягнення та додатків на 14 арк.

При цьому, опис вкладення у цінний лист не містить переліку документів, які додаються до позовної заяви, яку отримав суд.

З урахуванням вищевказаних положень законодавства, надані заявником оригінал фіскального чеку № ФН 300016236 від 22.11.2016 р. та Опис вкладення у цінний лист від 22.11.2016 р. не можуть розглядатись як належний доказ надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу.

Згідно до п. 6 ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву без розгляду, якщо не надано доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, у відповідності до пункту 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані, зокрема, встановлюються письмовими доказами.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003 р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В даному випадку, жодний документ, доданий до позовної заяви, ніяким чином не засвідчений, що позбавляє додані до позовної заяви документи статусу належних та допустимих доказів. При цьому, деякі документи (договір, довіреність та два рахунки-фактури) є ксерокопіями копій документів з позначкою «копія вірна», що також не може бути прийнято в якості належних доказів по справі.

Крім того, в додатках позовної заяви заявником зазначаються документи: копія видаткової накладної № РН0000017 від 13.07.2010 р. на суму 33600 грн. (п. 4) та копія рахунку-фактури № СФ - 0000013 від 13 липня 2010 р. (п. 5). Проте, зазначених документів під час перевірки позовної заяви не виявлено, про що канцелярією господарського суду складено відповідний Акт від 25.11.2016 р.

Крім того, за змістом ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків). Найменування юридичної особи повинно відповідати її Статуту і не містити абревіатур.

Проте, у позовній заяві в якості сторін у справі зазначаються: ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2. Таким чином, повне найменування сторін у позовній заяві не вказано.

Наявність абревіатури у найменуванні позивача та відповідача дає підстави стверджувати, що позивачем в позовній заяві вказано не повне найменування та реквізити сторін.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно із пунктами 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом також враховується, що за змістом розділів VIII, IX ГПК України всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви та відомості є обов'язковими для зазначення позивачем у позовній заяві, їх обов'язковість встановлена законодавцем і не може залежати від бажання особи, що звертається до суду, можливості подальшого з'ясування цих відомостей судом після відкриття провадження у справі та під час підготовки справи до розгляду тощо.

Вказані норми носять імперативний характер і не підлягають ігноруванню стороною чи судом з посиланням на будь-які суб'єктивні висновки та обставини

З огляду на вищевикладене, позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. 57, п. 2, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, м. Чернігів, без розгляду.

Додаток: Акт господарського суду від 25.11.2016 р., матеріали позовної заяви на 20 аркушах, в т. ч. оригінали: № ФН 300016236 від 22.11.2016 р. та Опис вкладення у цінний лист від 22.11.2016 р., заява від 21.11.2016 р. про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SМS-повідомлення.

Суддя М.В. Мірошниченко