ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016р. Справа№ 914/2864/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Блавацької-Калінської О.М. при секретарі Кияк І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Жовтанці Кам'янка-Бузького району Львівської області

про виселення з орендованих нежитлових приміщень

за участю представників:

від позивача: Литовченко Л.Л. - представник (довіреність від 04.01.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець;

Відповідно до ст. 20 ГПК України роз 'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області заявлено позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення з орендованих нежитлових приміщень.

Ухвалою суду від 11.11.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 28.11.2016 року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації подав клопотання (вх.№ 47515/16/16) про долучення до матеріалів справи довідки про відсутність обставин, передбачених ст.62 ГПК України та копії акта прийому передачі, а також заяву (вх.№ 48212/16) про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідач в судове засідання з'явився, вимоги позивача заперечив повністю з тих підстав, що ним повернуто об'єкт оренди 03.11.2016 р., тобто до моменту звернення позивача із позовом, через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації подав заяву (вх.№46523/16) про долучення до матеріалів справи акта прийому-передачі майна.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

30.08.2013 р. між Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна № Ш-8749-13, відповідно до умов якого позивачем передано, а відповідачем прийнято у строкове платне користування нерухомк майно, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 10,0 кв.м.

Відповідно до п.4.1 договору термін дії договору оренди визначений на 2 роки 11 місяців ЗТ 30.08.2013 року до 30 липня 2016 року включно.

За приписами п.4.3 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

08.08.2016 р. позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення № 2302-вих-3221 від 05.08.2016 р. про припинення договірних відносин, відповідно до якого відповідач зобов'язаний у 15-денний термін повернути орендоване приміщення балансоутримувачу.

Відповідно до п.9.6 договору у випадку припинення або розірванням договору відповідач повинен повернути позивачу об'єкт оренди у належному стані не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, відшкодувати позивачу збитки у разі погіршення стану об'єкта оренди з вини відповідача.

28.11.2016 р. позивач скерував на адресу суду копію акта приймання-передачі майна від 03.11.2016 р., яким ФОП ОСОБА_1 повернуто, а балансоутримувачем - Львівським державним коледжом харчової і переробної промисловості Національного університету харчових технологій прийнято з тимчасового оплатного користування нежитлові приміщення, позначені індексами ІХа, ІХб, загальною площею 10,0 кв.м., що знаходяться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1

Крім того, 28.11.2016 р. позивачем подано заяву (вх.№48212/16) про припинення провадження провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивач у заяві від 28.11.2016 р. зазначає, що 03.11.2016 р. ФОП ОСОБА_1 повернуто балансоутримувачу орендовані ним приміщення за актом приймання-передачі, тобто ще до звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом. А отже, станом на момент звернення позивача із позовною заявою 10.11.2016 р. предмет спору був відсутній.

Посилання позивача на те, що акт рийому-передачі майна від 03.11.2016 р. надійшов від відповідача після порушення провадження у справі, не заслуговує на увагу суду. А лише саме зазначення такої обставини без підтвердження її конкретними письмовими документами не може бути належним та допустимим доказом наявності даного факту.

Судом встановлено, що станом на час звернення до господарського суду позивача (10.11.2016р.), предмет спору у даній справі вже був відсутній.

Отже, заявлене позивачем клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України не підлягає до задоволення.

Так, Пленум Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції», в п.4.4. зазначено, що припинення провадження у справі на підставі п.1-1. ч.1 ст. 80 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки станом на час звернення останнього до суду з позовом, предмет спору (про виселення) вже був відсутній.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 28.11.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складено та підписано 02.12.2016 р.

Суддя Блавацька-Калінська О. М.