РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"28" листопада 2016 р. Справа № 9/36

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Саврій В.А. ,

суддя Савченко Г.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м.Київ

на ухвалу господарського суду Рівненської області

від "11" жовтня 2016 р. у справі № 9/36

за заявою ОСОБА_2, м.Львів

до Публічного акціонерного товариства "Рівнеголовпостач", м.Рівне

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.10.2016р. у справі №9/36 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівнеголовпостач" в задоволені скарги кредитора ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" від 19.08.2016р. на дії ліквідатора ПАТ "Рівнеголовпостач" - ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1", звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати неналежними дії ліквідатора ПАТ "Рівнеголовпостач" арбітражного керуючого ОСОБА_3 у справі №9/36 та припинити повноваження ліквідатора ПАТ "Рівнеголовпостач" арбітражного керуючого ОСОБА_3 у справі №9/36.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду з огляду на таке.

Матеріалами справи стверджується, що ухвала господарським судом першої інстанції винесена 11.10.2016р.. Отже, строк, встановлений для апеляційного оскарження, закінчився 17.10.2016р. (враховуючи вихідні дні). Натомість, ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" звернулося до апеляційного господарського суду через господарський суд Рівненської області лише 15.11.2016р., про що свідчить відбиток штемпеля підприємства поштового зв'язку на поштовому конверті, тобто після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

При цьому, скаржником у тексті апеляційної скарги, що підписана представником скаржника, зокрема уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" - ОСОБА_4, викладено клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.93 ГПК України, апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

У відповідності до вищевказаної статті питання про поновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. У заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. Наведена норма повязує можливість поновлення процесуального строку з обовязковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Натомість, колегія суддів зазначає те, що ГПК України не пов'язує початок перебігу такого строку із процесуальними діями учасників провадження у справі. Дані доводи скаржника можуть лягати лише в основу обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та слугувати підставою для звернення з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку.

Скаржник - ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" у поданому до апеляційної скарги клопотанні про відновлення строку на її подання покликається на те, що в судовому засіданні 11.10.2016р. по справі №9/36 в господарському суді Рівненської області його представник приймав участь в режимі відеоконференції. У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст якої на протязі п'яти днів банком отримано не було і відповідно банк не був ознайомлений в повній мірі з доводами суду при винесенні оскаржуваної ухвали. При цьому просить враховувати, що у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації та початком ліквідації банку робочі процеси банку були змінені. Змінені процедури погодження документів (в тому числі процесуальних документів) та встановлено нові етапи проходження документів. Так для складання будь-якого процесуального документу, необхідно отримати інформацію по відповідачу та його правовідносинах з банком, отримати договори укладені банком з відповідачем та документи по справах. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію одночасно проводиться робота по оптимізації витрат, закриваються відділення банку, які безпосередньо здійснювали підготовку та надання документів та інформації, необхідної для складання процесуальних документів. Також, відбувається скорочення персоналу та у зв'язку з цим перерозподіл обов'язків щодо підготовки та надання інформації. Отже, процедура отримання інформації та документів, необхідних для складання процесуальних документів потребує додаткового часу. Окрім того, наразі дуже велике навантаження на працівників юридичного підрозділу банку, пов'язане із великою кількістю позовних заяв. Згідно до встановленого режиму банку, посилився адміністративний контроль за якістю складання документів, в тому числі процесуальних. Процесуальні документи підписуються уповноваженою особою Фонду та радниками уповноваженої особи Фонду з правових питань. Для перевірки та погодження радниками уповноваженої особи Фонду з правових питань процесуальних документів у такій кількості, в якій вони надходять до Банку необхідний додатковий час. Враховуючи особливу процедуру складання та погодження документів, а також час, необхідний для виправлення недоліків та повторного погодження, процесуальні документи інколи відправляються із пропущенням строків, встановлених законодавством. Необхідно враховувати й те, що оскільки банк визнано неплатоспроможним, значний період часу, його рахунку були заблоковані, а тому ОСОБА_1 не мав можливості відправляти вихідну кореспонденцію, оскільки були затримки з оплати поштових відправлень. За цей період часу велика кількість процесуальних документів накопичувалась та не була відправлена. Враховуючи необхідність проведення інвентаризації майна та рахунків банку, зважаючи вдосконалення процесу складання, погодження та підписання процесуальних документів, та при цьому всьому враховуючи рекордне зростання числа позовних заяв. За цих обставин скаржник має велику кількість судових справ які розглядаються у судах, різних інстанції, що потребує значного часу для складання процесуальних документів та участі у судових засіданнях. Відсутність коштів, та скорочення штату працівників, робить фізично не можливим своєчасне складання та направлення процесуальних документів до суду. Таким чином, банк змушений клопотати перед судом апеляційної інстанції про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду.

В ч.ч.1, 2 п.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, ст.93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку; відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Згідно абз.8 п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами та доповненнями), клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Виходячи з положень ст.53 та ч.2 ст.93 ГПК України, апеляційний суд при розгляді клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги має враховувати, що відповідно до норм ст.53 ГПК України суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску строку.

Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку мають бути підтверджені належними доказами у справі відповідно до вимог статей 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст.43 ГПК України.

Рівненським апеляційним господарським судом встановлено, що в судовому засіданні господарського суду Рівненської області 11.10.2016р., після заслуховувань пояснень присутніх представників учасників судового процесу за наслідком розгляду скарги кредитора ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" від 19.08.2016р. на дії ліквідатора ПАТ "Рівнеголовпостач" - ОСОБА_3, у її задоволенні відмовлено, про що й свідчить оскаржена ухвала господарського суду Рівненської області у даній справі.

У вказаному судовому засіданні 11.10.2016р. був присутній в режимі відеоконференції представник скаржника ОСОБА_5.

Також, з матеріалів справи вбачається, що оскаржена ухвала місцевого господарського суду була надіслана учасникам судового процесу 13.10.2016р., про що свідчить відбиток штампа канцелярії місцевого господарського суду на ній.

Водночас матеріали апеляційної скарги, яка датована 26.10.2016р. №11/2-51089 згідно відтиску штампа на ній, свідчать, що скаржником сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги згідно платіжного доручення від 28.10.2016р. №305266 в сумі 1378,00грн., 10.11.2016р. надіслано копії апеляційної скарги іншим учасникам судового процесу, про що свідчать, зокрема список згрупованих поштових відправлень, описи та квитанції підприємства поштового зв'язку про відправлення поштового відправлення (від 10.11.2016р.). При цьому, жодних доказів на підтвердження об'єктивної оцінки доводів про поважність пропуску ним строку подання апеляційної скарги, які дійсно унеможливили своєчасне вчинення відповідних процесуальних дій, скаржником не додано.

Тому, обставини наведені скаржником не можуть бути визнані судом підставою для відновлення строку, оскільки поважними причинами визнаються лише ті, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Як зазначалось вище, скаржник у поданому клопотанні про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги покликається, зокрема, на те, що у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст якої на протязі п'яти днів банком отримано не було і відповідно останній не був ознайомлений в повній мірі з доводами суду при винесенні оскаржуваної ухвали, а також у зв'язку із специфікою підготовки, погодження відповідних документів та їх подання.

Проте, згідно з приписами ст.ст.84-86 ГПК України відповідне правило щодо оголошення вступної та резолютивної частини передбачено лише для рішення суду та не розповсюджується на ухвали. У зв'язку з чим процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду в будь-якому випадку починає перебіг з моменту її оголошення.

Стосовно посилання скаржника на не отримання повного тексту оскарженої ухвали на протязі п'яти днів і відповідно банк не був ознайомлений в повній мірі з доводами суду при винесенні оскаржуваної ухвали, то за змістом ст.87 ГПК України надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали про роз'яснення рішення суду, що за змістом ч.5 ст.89 ГПК України надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні).

Отже, системний аналіз норм ст.ст.87, 105 ГПК України свідчить, що на відміну від суду апеляційної інстанцій, який зобов'язаний направляти всі свої судові рішення сторонам у справі, незалежно від того, чи брали їх представники участь у відповідному судовому засіданні, місцевий суд надсилає повний текст рішення або ухвали лише тим учасникам, чиї представники не були присутні в судовому засіданні.

Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

Зазначене також роз'яснено п.3.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Таким чином, факт невчасного ознайомлення із процесуальним документом місцевого господарського суду або його неотримання взагалі можуть бути визнані поважною причиною пропуску процесуального строку виключно у разі, якщо такий процесуальний документ прийнятий без участі представника скаржника.

У даному випадку представник скаржника був присутній у судовому засіданні, що свідчить про його обізнаність із суттю та змістом оскаржуваної ухвали ще в день її оголошення. Тому, у даному випадку несвоєчасне ознайомлення із текстом ухвали не є поважною причиною пропуску строку для звернення з апеляційною скаргою та, відповідно, не може бути підставою для відновлення цього строку.

Крім того, матеріали апеляційної скарги не містить відповідних доказів та пояснень, які б свідчили про момент отримання оскарженої ухвали суду або момент обізнаності зі змістом оскарженої ухвали суду, що б дало змоги суду встановити дійсність обставин про які зазначає скаржник та об'єктивні обставини поважності причин пропуску такого строку на апеляційне оскарження, і як наслідок подання апеляційної скарги тільки 15.11.2016р..

Пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, матеріали апеляційної скарги свідчать, що жодних доказів на підтвердження об'єктивної оцінки доводів про поважність пропуску ним строку подання апеляційної скарги, які дійсно об'єктивно унеможливили своєчасне вчинення відповідних процесуальних дій, скаржником не додано та судом не встановлено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 21.09.2016р. у справі №5019/117/11.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши матеріали справи та клопотання скаржника щодо наведених ним аргументів для поновлення строку подачі апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для відновлення строку на подання апеляційної скарги, а тому у задоволенні клопотання про відновлення строку для апеляційного оскарження суд відмовляє.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 11.10.2016р. у справі №9/36 необхідно повернути без розгляду.

Керуючись ст.86, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м.Київ про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Рівненської області від 11.10.2016р. у справі №9/36 відхилити.

2. Повернути апеляційну скаргу (з доданими до неї документами) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м.Київ на ухвалу господарського суду Рівненської області від "11" жовтня 2016 р. у справі №9/36 без розгляду.

3. Справу № 9/36 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Савченко Г.І.