РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016Справа №910/19366/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НАДІЙНА»
доПриватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»
простягнення 50 000,00 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Подолянко Т.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «НАДІЙНА» (надалі - ПАТ «СК «НАДІЙНА») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (надалі - ПАТ «КСД») про стягнення 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СК «НАДІЙНА» на підставі договору добровільного страхування транспорту №003332 від 04.03.2015 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки SMART MC01, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ «КСД» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4240560, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 09.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2016 р. розгляд справи відкладено до 30.11.2016 р. у зв'язку із неявкою представників сторін та невиконанням ними вимог ухвали суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, в якому розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, на виконання вимог ухвали суду через канцелярію подала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на те, що бланк полісу №АІ/4240560 був втрачений, про що відповідну інформація була занесена до центральної бази даних МТСБУ та оприлюднена в офіційному друкованому виданні «Голос України».

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2016 р. між ПАТ «СК «НАДІЙНА» (страховик) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Промгаз України» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування транспорту №003332 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

26.01.2016 р. о 18:10 год. в Київські області на автодорозі м. Українка - Плюти, 0+300 м сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля марки SMART MC01, реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №84433389.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 05.02.2016 р. у справі №372/265/16-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, №061/16, складеного 14.02.2016 р. суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3, вартість майнової шкоди, завданої власнику вказаного транспортного засобу, становить 209 800,90 грн.

На підставі страхового акту №628 від 17.03.2016 р. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував суму страхового відшкодування у розмірі 131 170,51 грн. та 1 230,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2832 та №2833 від 18.03.2016 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем SMART MC01, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля SMART MC01, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ «КСД» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4240560.

В той же час, як вбачається із інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, бланк полісу №АІ/4240560 був втрачений.

Суд зазначає, що у разі втрати бланку полісу (бланків полісів) страховик:

- проводить службове розслідування причин втрати, отримує письмове пояснення від особи, яка втратила бланк полісу (бланки полісів), складає акт про втрату із зазначенням її причин, вживає можливих заходів для повернення втрачених бланків та притягнення до відповідальності винної у втраті особи;

- інформує відповідні правоохоронні органи про втрату бланків полісів за наявності ознак злочинів або кримінальних проступків;

- самостійно приймає рішення щодо способу оприлюднення інформації про втрачені бланки;

- вносить до ЦБ МТСБУ відомості про кожний втрачений бланк полісу.

Отже, інформація про втрату бланку полісу вноситься страховиком в базу даних МТСБУ самостійно в одноособовому порядку. При цьому МТСБУ не здійснює контроль за достовірністю наданої інформації та не вимагає підтверджень того, що усі вищеперераховані дії страховиком були здійснені.

Таким чином, лише наявність в ЦБ МТСБУ відомостей про втрату бланку полісу не може бути підтвердженням того, що бланк дійсно втрачено та він є недійсним.

В той же час, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалі справи, за наслідками проведеного розслідування, відповідачем була оприлюднена інформація про втрату бланку полісу №АІ/4240560 в офіційному друкованому виданні «Голос України» №47 (6301) від 16.03.2016 р.

Також відповідачем долучено до матеріалів справи скрін-шоти з централізованої бази даних МТСБУ, з якої вбачається, що станом на момент вчинення спірної ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу з реєстраційним номером ВВ2196ВС була забезпечена згідно полісу №АІ/7974852, страховиком за яким відповідач не являється.

Суд відзначає, що поліс цивільно-правової відповідальності є первинним документом встановлення факту відповідальності відповідача за завдані збитки, а відсутність полісу не дає можливості встановити фактичні обставини справи, (дата початку дії полісу, дата закінчення дії полісу, франшиза, транспортний засіб, яким керувала особа відповідальність якої застрахована).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_2 станом на день настання страхової події, була застрахована у відповідача.

При цьому, відсутність в матеріалах справи такого первинного доказу як поліс виключає можливість покладення відповідальності та завдані збитки на відповідача відповідно до умов чинного законодавства, як на страховика.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НАДІЙНА» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя В.П. Босий