РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016Справа № 910/18249/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю "ОКЕНІТ" (далі - Товариство) про стягнення 984 269,79 грн.,

за участі представників:

позивача: не з'явилися,

відповідача: не з'явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2016 року Банк звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2015 року між ним та Товариством було підписано заяву про відкриття поточного рахунку 4392, згідно якої останній приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua та разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір). На виконання умов вказаного правочину Банк надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти в національній валюті в межах встановленого ліміту в розмірі 1 000 000,00 грн. Оскільки Товариство свої зобов'язання за даним договором у частині повернення грошових коштів виконало не в повному обсязі, Банк, посилаючись на статті 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтю 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача 984 269,79 грн. заборгованості за кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 жовтня 2016 року порушено провадження у справі № 910/18249/16 та призначено її розгляд на 27 жовтня 2016 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27 жовтня 2016 року розгляд справи відклав на 24 листопада 2016 року.

Позивач явку свого уповноваженого представника у судове засідання, призначене на 24 листопада 2016 року, не забезпечив.

Відповідач у призначене судове засідання явку свого повноважного представника також не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвали суду в даній справі від 5 жовтня 2016 року та 27 жовтня 2016 року надіслані сторонам за адресами, вказаними у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, за змістом вищезазначеної норми сторони завчасно та належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання. Крім того, їм надавалося достатньо часу для подання заяв, клопотань, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2015 року Товариством було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (надалі - заява), згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua та разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до договору відповідачу було надано овердрафт у вигляді кредитного ліміту до поточного рахунку 4392 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Товариства (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами".

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до "Умов" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Товариство допускають використання підписів відповідача у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Товариства з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Відповідно до пункту 3.2.4.1.1 Умов Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язався здійснити овердрафтове обслуговування Товариства, яке полягало у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку, зазначеному в Заяві, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, встановленого відповідно до пункту 3.2.4.1.3 договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з пунктом 3.2.4.1.3 Умов ліміт, за умовами договору, - сума грошових коштів, у межах якої Банк зобов'язується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної/их відкритої/их вантажної/их митної/их декларації/й, очищеної/их від передоплати, з урахуванням якості роботи Товариства з експорту та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів НБУ.

У період дії договору ліміт перераховується Банком не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також у разі настання умов, викладених у пункті 3.2.4.2.3.4 договору. Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до договору (якщо інше не буде погоджено сторонами), про що Банк має направити Товариству повідомлення із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення ліміту.

Пунктом 3.2.4.6.1 Умов визначено, що овердрафтове обслуговування Товариства здійснюється з моменту подачі останнім до Банку Заявки на отримання кредиту і з моменту надання розрахункових документів на використання коштів у рамках овердрафтового обслуговування в межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши Товариству грошові кошти в межах встановленого ліміту в розмірі 1 000 000,00 грн., що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача за період з 26 жовтня 2015 року по 6 вересня 2016 року, копія якої містяться в матеріалах справи.

Проте Підприємство свої зобов'язання за вказаним правочином виконало не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 5 вересня 2016 року в останнього утворилась заборгованість перед Банком у розмірі 984 269,79 грн.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно з частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Зазначена стаття не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися й інші засоби зв'язку, наприклад електронний.

Відповідно до розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), Банк, що діє на підставі ліцензії НБУ від 29 липня 2009 року № 22, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Судом встановлено, що заява зі зразками підписів та відбитком печатки разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua), складають договір.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приписами частини 2 статті 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що сума боргу за вищезазначеним договором, яка склала 984 269,79 грн., підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та доведеність вимог Банку до Товариства щодо стягнення даної суми грошових коштів. У зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОКЕНІТ" (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 26, нежиле приміщення 36, ідентифікаційний код 38912925) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, ідентифікаційний код 14360570) 984 269 (дев'ятсот вісімдесят чотири тисячі двісті шістдесят дев'ять) грн. 79 коп. заборгованості за кредитом, а також 14 764 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 05 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29 листопада 2016 року

Суддя Є.В. Павленко