КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 925/326/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Майданевич Г.А. - представник за довіреністю від 27.04.2016 року;

Столярець О.В. - представник за довіреністю від 27.04.2016 року;

від відповідача: Вєдєрнікова О.С. - представник за довіреністю від 30.12.2015 року;

Шимановський А.В. - представник за довіреністю від 30.12.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.11.2016 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 925/326/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 102 792 999, 55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Азот" звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою від 19.09.2016 №501-06/254-1994 про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу від 25.06.2016, виданого на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 у справі №925/326/15.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.11.2016 року заяву Публічного акціонерного товариства "Азот" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 року у справі № 925/326/15.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Азот" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на те, що місцевим господарським судом не було враховано, що приписами ст. 117 ГПК України однією із підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є саме добровільне виконання боржником (відповідачем у справі) рішення суду, однак у даній справі Публічним акціонерним товариством "Азот" було оплачені кошти на виконання, затвердженої судом на стадії примусового виконання рішення суду мирової угоди, що відповідно не може бути підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" по справі № 925/326/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 29.11.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 29.11.2016 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.11.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 у справі №925/326/15, яке постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та Вищого господарського суду України від 04.08.2015 залишено без змін, позовну заяву дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до публічного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 102792999,55 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за поставлений природний газ задоволено повністю.

На примусове виконання зазначеного судового рішення Господарським судом Черкаської області 25.06.2015 видано наказ.

Виконавче провадження з його виконання відкрито постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.08.2015 (ВП №48521603).

Ухвалою Гсподарського суду Черкаської області від 23.09.2015 затверджено укладену між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "Азот" в процесі виконання рішення господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 у справі №925/326/15 мирову угоду від 16.09.2015.

Публічне акціонерне товариство «Азот» на виконання вказаної мирової угоди, перерахувало на рахунок ДК «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» платіжними дорученнями №27 від 24.09.2015, №28 від 24.09.2015, №29 від 24.09.20150. №6536 від 30.10.2015, №6628 від 02.11.20150, №3823 від 03.11.2015 кошти в загальній сумі 102 732 999, 55 грн., що складає суму, вказану у наказі суду та ировій угоді сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2015 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого провадження №48521603, відкритого за наказом господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 у справі №925/326/15 та повернення цього наказу до господарського суду у зв'язку із затвердженням ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.09.2015 мирової угоди від 16.09.2015, укладеної між стягувачем і боржником.

Згідно ч. 2, 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначені виконавчі документи, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, та в пункті 1 названі накази господарських судів, а в пункті 2 - ухвали судів у господарських справах.

Тобто у випадку невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі п. 2 ч. 2 ст. 17 та ст. 19 названого Закону із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду сторін.

Чинним законодавством не передбачено можливості одночасного існування двох різних виконавчих документів на виконання одного судового рішення, а саме наказу суду та ухвали суду про затвердження мирової угоди.

Отже, із затвердженням ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.09.2015 року мирової угоди, укладеної сторонами у цій справі, наказ суду втратив статус виконавчого документа, а вказана ухвала суду такого статусу набула.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Вищого господарського суду України від 19.09.2016 року у справі № 925/229/13-г по аналогічному спору між тими ж сторонами.

Ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими у порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, враховуючи положення зазначеної норми, наведений у ній перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним. Тобто, суд повинен з'ясувати наявність інших причини, які однозначно стверджують про відсутність обов'язку боржника повністю чи частково (п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року).

Оскільки боржник повністю виконав умови мирової угоди, то обов'язок боржника перед стягувачем відсутній.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" та визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 року у справі № 925/326/15.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.11.2016 року по справі № 925/326/15, прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.11.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.11.2016 року у справі № 925/326/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 925/326/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко