ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року справа № 912/2554/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1 від 01.07.1997 р.,

від позивача: ОСОБА_2, представник, нотаріально-посвідчена довіреність №779 від 01.09.2015 р.,

від відповідача: Чорноконь І.В., представник, довіреність №96-мр/з від 04.05.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.09.2016 року у справі

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Кіровоградської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровогрдапромторгмеблі"

про визнання незаконним пункту рішення, визнання недійсними змін до Державного акту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 21.09.2016 р. у даній справі (суддя Вавренюк Л.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на безпідставність вимог позивача та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з даним рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що він є користувачем земельної ділянки на умовах оренди згідно договору від 20.01.2014 р. № 5, а тому відповідно до ст.27 Закону України "Про оренду землі" його право на орендовану земельну ділянку підлягає захисту нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У відзиві на апеляційну скаргу приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровогрдапромторгмеблі" просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. оскільки вважає, що відсутні підстави для скасування або зміни рішення господарського суду.

Приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровогрдапромторгмеблі" не забезпечило в судове засідання явку повноважного представника, у відзиві на апеляційну скаргу просить розглянути справу за його відсутністю.

Колегія суддів вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовом, в якому, просила визнати незаконним пункт 14 рішення Кіровоградської міської ради № 334 від 17.09.1999 р. "Про надання земельних ділянок" та визнати недійсними зміни (доповнення) до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" та були здійснені на підставі п. 14 рішення Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 р. "Про надання земельних ділянок".

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що надання земельних ділянок Кіровоградською міською радою за п. 14 рішення від 17.09.1999 р. № 334 здійснено без проектного обґрунтування якісних та кількісних характеристик (цільового призначення, меж, конфігурації тощо) земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки не розроблявся (не складався), чим грубо порушено ст. 19 Конституції України шляхом недодержання вимог земельного законодавства. Таким чином, п. 14 рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 р. № 334 є незаконним, а внесення змін (доповнень) до державного акту серії НОМЕР_2, що здійсненні на підставі незаконного рішення, мають бути визнані судом недійсними.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2009 р. у справі №14/280, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.06.2009 р., фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог до Кіровоградської міської ради, Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" та Кіровоградського міського управління земельних ресурсів про скасування пункту 14 рішення ХІ сесії Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 р. № 334 в частині надання права постійного користування земельною ділянкою, наданої приватному підприємству "Кіровоградпромторгмеблі".

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2015 р. у справі №912/4488/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 р., фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову до Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" та Кіровоградської міської ради про визнання недійсними та скасування доповнення до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, виданого Кіровоградською міською радою 06.12.1995 р. Кіровоградському приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі", в частині виділення відповідачу земельної ділянки площею 2221,8 кв.м. та земельної ділянки площею 2327,5 кв.м.

Постановою Вищого господарського суду від 02.07.2015 р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 р. у справі №912/4488/15 залишена без змін.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2016 р. у справі №912/4488/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 р., відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання недійсним пункту 14 рішення Кіровоградської міської ради № 334 від 17.09.1999 р. "Про надання земельних ділянок".

Постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2016 р. у справі №912/4488/15 постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2016р. залишена без змін.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено наступні обставини.

14.11.1995 р. виконавчим комітетом Кіровоградської міської Ради народних депутатів прийнято рішення № 716 "Про надання земельної ділянки ПП "Кіровоградпромторгмеблі", згідно якого надано третій особі у справі земельну ділянку площею 0,095 га в комунальній зоні АДРЕСА_1 в постійне користування під будівництво будинку по виготовленню та ремонту меблів, яким зобов'язано Управління по містобудівництву, архітектурі, землеустрою та землекористуванню по замовленню забудовника видати правоустановчі документи на землекористування.

06.12.1995 р. Кіровоградською міською Радою народних депутатів видано приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 505.

04.11.1998 р. директором приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" подано клопотання № 29 міському голові Кіровоградської міської ради про надання земельної ділянки для розміщення техніки, для благоустрою прилеглої території, а також для розташування стоянки гостьового транспорту.

Кіровоградською міською радою прийнято таке клопотання, підготовлено матеріали на розгляд міської ради по виділенню земельної ділянки приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі", надано дозвіл №1119/22 від 30.04.1999 р. на підготовку матеріалів попереднього погодження; виготовлено акт про вибір земельної ділянки для будівництва.

17.09.1999 р. Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 334 "Про надання земельних ділянок", відповідно до пункту 14 якого приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" надано за рахунок земель резервного фонду міста у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га під розміщення техніки, будівельних матеріалів та стоянки гостьового транспорту біля існуючої території по АДРЕСА_1.

На підставі рішення Кіровоградської міської ради № 334 "Про надання земельних ділянок" від 17.09.1999 р. землекористування приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" збільшено на площу розміром 0,4549 га (2221,8 кв. м + 2327,5 кв. м), про що свідчить запис, зроблений в Державному акті серії НОМЕР_2.

Відповідно до Державного акта серії НОМЕР_2 приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" є землекористувачем земельної ділянки загальною площею 5 499,3 кв.м (2221,8 кв.м + 2327,5 кв.м. (земельна ділянка виділена на підставі рішення міської ради № 334 від 17.09.1999 р.) + 950,00 кв. м. (земельна ділянка виділена на підставі рішення міської ради № 716 від 14.11.1995р.).

Крім того, 15.08.2007 р. на підставі рішень Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 р. № 1590 "Про врегулювання земельних відносин" та від 26.09.2006 р. № 112 "Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин" між Кіровоградською міською радою як орендодавцем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди землі № 632, відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3000,54 кв.м. (в томі числі по угіддях: 3000,54 кв.м. інші відкриті землі).

Договір укладено на 5 років. Договір набирає чинності після його державної реєстрації (п. 3 договору оренди від 15.08.2007 р. № 632).

Зазначений договір підписаний сторонами та зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007 р. за № 195.

На виконання умов договору оренди від 15.08.2007 р. № 632, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за актом про передачу та приймання земельної ділянки (в натурі) передано земельну ділянку площею 3000,54 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на 5 років для розміщення автостоянки власного транспорту.

20.01.2014 р. на підставі п. 7 рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 р. №2161 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" та від 18.12.2013 р. № 2730 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 р. № 2161" між Кіровоградською міською радою (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди землі № 5 (далі - договір від 20.01.2014 р. № 5), відповідно до умов якого орендарю передана земельна ділянка загальною площею 0,3001 га - землі, які використовуються для транспорту та зв'язку для розміщення автостоянки власного транспорту, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер НОМЕР_3.

Договір від 20.01.2014 р. № 5 укладено на 20 років. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право оренди за вказаним договором зареєстровано 05.03.2014 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 3 статті 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У абзаці 3 п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

З урахуванням наведеного, не підлягають доказуванню обставини, встановлені господарським судом у справах № 14/280, № 912/4547/14 та № 912/4488/15.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на: землі сільськогосподарського призначення; землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів); землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення; землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі запасу.

Віднесення земель до категорій провадиться відповідно до їх цільового призначення.

Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснюється у разі зміни цільового призначення цих земель.

Віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення.

Згідно ст. 80 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), землями запасу визнаються всі землі, не передані у власність або не надані у постійне користування. До них належать також землі, право власності або користування якими припинено відповідно до ст.ст. 27, 28 цього Кодексу.

З урахуванням наведених правових норм, на думку позивача, рішенням сесії Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 р. № 334 фактично було здійснено заміну цільового призначення землі шляхом переведення із земель запасу до земель промисловості, транспорту, зв'язку та іншого призначення без розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території, зокрема, належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Частини 7-18 наведеної правової норми визначають порядок надання земельних ділянок у користування.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації.

Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації.

Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки.

Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт.

Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.

Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Якщо надання земельної ділянки провадиться районною, обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, сільська, селищна, міська Рада народних депутатів свій висновок подає до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів.

Районна (міська) Рада народних депутатів приймає у місячний строк рішення про надання земельної ділянки, а по проекту, за яким надання ділянки провадиться обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, подає свій висновок до обласної Ради народних депутатів.

Письмові пояснення ОСОБА_5, який у 1998 - 2000 рр. обіймав посаду начальника Кіровоградського міського управління земельних ресурсів, надані третій особі щодо обставин надання земельної ділянки на підставі оскаржуваного рішення (а.с. 28-30 том 2) та обставини, встановлені господарським судом при вирішенні по суті господарських справ № 14/280, №912/4547/14, № 912/4547/14, свідчать про те, що 04.11.1998 р. приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" звернулось до міського голови із клопотанням № 29 про збільшення земельної ділянки, наданої йому в постійне користування.

Кіровоградською міською радою прийнято таке клопотання, підготовлено матеріали на розгляд міської ради по виділенню земельної ділянки приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі", зокрема, надано дозвіл № 1119/22 від 30.04.1999 р. на підготовку матеріалів попереднього погодження; виготовлено акт про вибір земельної ділянки для будівництва.

17.09.1999 р. Кіровоградська міська рада розглянула клопотання малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" та прийняла рішення № 334, пунктом 14 якого надала за рахунок земель резервного фонду міста у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га під розміщення техніки, будівельних матеріалів та стоянки гостьового транспорту біля існуючої території по АДРЕСА_1

29.11.1999 р. мале приватне підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" звернулося на адресу заступника міського голови з листом про оформлення необхідних документів на постійне землекористування ділянкою площею 0,5 га в АДРЕСА_1

Після прийнятого Кіровоградською міською радою рішення № 334 від 17.09.1999 р. були затверджені План меж землекористування; Акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки; План узгодження меж; Збірний земельно-кадастровий план суміжних землекористувачів і землевласників; Відомість вирахування дирекційних і внутрішніх кутів, віддалей між точками повороту меж з контролем, координат та площі землекористування по АДРЕСА_1; експлікація земельних угідь, що стало підставою для внесення доповнень до Державного акта на постійне користування землею серії НОМЕР_2.

Згідно технічної документації до Державного акта серії НОМЕР_2 були внесені зміни в землекористуванні. Згідно із планом зовнішніх меж землекористування, який є невід'ємною частиною Державного акта, третій особі виділена земельна ділянка, яка розташована вздовж та по обидві сторони високовольтної лінії розмірами (172,50х172,50х12,88х12,86) + (122,50х122,50х19,00х19,05) метрів загальною площею 0,4549 га.

Надання третій особі в користування спірної земельної ділянки було оформлено по правилам, які існували до введення в дію нової редакції Земельного кодексу України у відповідності до Земельного Кодексу УРСР та постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18.12.1990 р. № 563-ХІІ.

Приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" було видано Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 505 та Приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" було видано Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 505 та який за своєю формою і змістом відповідає Постанові Верховної Ради України "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" від 13.03.1992 р.

який за своєю формою і змістом відповідає Постанові Верховної Ради України "Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею" від 13.03.1992 р.На момент внесення змін до згаданого Державного акту, відповідно до п.п.2,9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Центр державного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри ДЗК та їх структурні підрозділи, не наділялися повноваженнями на заповнення державних актів на право користування землею на право власності.

Такими повноваженнями зазначені органи були наділені лише з 23.08.2011 р., про що в пункт 2.9. Інструкції були внесені відповідні зміни.

Відповідно до п.3.9 Інструкції (в редакції на момент прийняття спірного рішення) у разі будь-яких змін у розташуванні меж земельної ділянки або умов її передачі чи надання, які відбулися після видачі державного акту, ці зміни вносяться одночасно до обох примірників державного акту; нові межі відображуються на плані земельної ділянки суцільною лінією чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю; кожен запис про зміни посвідчуються підписом начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів Держкомзему України.

З урахуванням наведеного, спірне рішення та зміни до Державного акту, виданого третій особі, були внесені повноваженою особою у відповідності до діючого на той час З урахуванням наведеного, спірне рішення та зміни до Державного акту, виданого третій особі, були внесені повноваженою особою у відповідності до діючого на той час п.3.9. Інструкції.

п.3.9. Інструкції.Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, для скасування акта індивідуальної дії органу місцевого самоврядування необхідні дві умови, які мають одночасно виконуватись: 1) такий акт суперечить актам цивільного законодавства; 2) акт порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 1 ГПК України визначено, що особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням наведеного, у судовому порядку захисту підлягають порушене право і охоронювані законом інтереси, або таке право, що не визнається чи оспорюється.

Спірний пункт рішення прийнятий відповідачем 17.09.1999 р., а рішення № 1590, яким надано позивачу земельну ділянку площею 3000,54 кв.м по АДРЕСА_1 під розміщення автостоянки власного транспорту за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення прийнято Кіровоградською міською радою 08.12.2005 р., договір оренди землі № 632 між Кіровоградською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 про передачу в оренду вищезазначеної земельної ділянки підписано сторонами 15.08.2007 р. та зареєстровано 13.12.2007 р.; договір оренди № 5 між відповідачем як Орендодавцем та позивачем як Орендарем, відповідно до умов якого Орендарю передана земельна ділянка загальною площею 0,3001 га підписано сторонами 20.01.2014 р. та зареєстровано 05.03.2014 р.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент прийняття оскаржуваного пункту рішення та внесення змін (доповнень) до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою права позивача ніяким чином не могли бути порушені, оскільки права користування земельною ділянкою щодо якої, за твердженням позивача, між позивачем та третьою особою є спір, у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не існувало.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судовим рішенням Європейського Суду з прав людини від 26.03.2013 р. у справі Рисовський проти України, Європейський Суд зауважив, що потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), заява №36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Отож, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), п.38).

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 р. у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства" зазначено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції".

Отже, у разі допущення органами публічної влади помилок при прийнятті рішень, віднесених законодавством до їх компетенції, такі помилки самі по собі не можуть бути безумовною підставою для визнання їх рішень недійсними, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самої фізичної особи.

Матеріали справи не містять, а позивачем в порушення вимог ст.33,34 ГПК України, не надано доказів вчинення третьою особою протиправних дій.

Крім того, обставини, які встановлюють правомірність дій Управління Держкомзему України в м. Кіровограді по внесенню змін до Державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, виданого Кіровоградською міською радою 06.12.1995 р., в частині надання третій особі земельної ділянки площею 2221,8 кв. м та 2327,5 кв. м. на підставі спірного п. 14 рішення від 15.09.1999 р. №334 "Про надання земельних ділянок" досліджено також Кіровоградським окружним адміністративним судом при розгляді справи №1170/2а-2271/11 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держкомзему України в м. Кіровограді за участю третьої особи на стороні відповідача - Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання незаконними дій та скасування Державного акта на право постійного користування землею.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 р. у задоволенні позову у справі №1170/2а-2271/11 приватному підприємцю ОСОБА_1 відмовлено повністю (а.с. 162-164 том 1).

Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2012 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.03.2014 р., повні тексти яких розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступними.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо порушення його права, у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного пункту рішення, а тому, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсними змін (доповнень) до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2.

При цьому, господарським судом вірно враховано рішення Європейського суду з прав людини у справі "Христов проти України" від 19.02.2009 р. (заява 24465), в якому останній наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги договір оренди за № 632 від 15.08.2007 р., укладений між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та Кіровоградською міською радою, оскільки цей договір рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 14/262 від 20.10.2015 р. визнано недійсним.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, прийнятого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.09.2016 р. у справі № 912/2554/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

І.М.Кощеєв