ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р.Справа № 916/2067/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.11.2016р.)

Секретар судового засідання: Молодов В.С.

За участю повноважних представників сторін:

від скаржника - ОСОБА_1, за довіреністю № б/н від 21.10.2016р.;

від позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 205/исх-гс від 20.10.2016р.;

від відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № б/н від 24.02.2016р..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕР-ОПТИКС»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року про повернення позовної заяви на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України

по справі № 916/2067/16

за позовом Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка»

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка» про зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42А-42Б, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, шляхом знесення 5-ти поверхового обєкта нерухомості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2016 року порушено провадження у справі № 916/2067/16 за позовом Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та справу призначено до розгляду.

17 жовтня 2016 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕР ОПТИКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка» про зобовязання знести пятиповерхову самочинно збудовану будівлю, загальною площею 2 258, 9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42-Б.

Обґрунтовуючи позову заяву сторона посилається на те, що вона є власником нежитлових приміщень, що знаходяться у багатоповерховій нежитловій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42А. Але, на даний час вона не може здійснювати господарську діяльність у зазначених приміщеннях у звязку із зведенням самочинного будівництва безпосередньо біля сходів приміщень, що знаходяться на другому поверсі багатоповерхової нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42А, де керівництвом ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» планувалося розмістити господарські склади. За даними заявника, в результаті будівництва входи до частини господарських приміщень ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС», що знаходяться на першому поверсі будівлі забудовані, а самі приміщення стали недоступними для використання.

Заявник також зазначає, що будівництво здійснювалося на при будинкових територіях, які у однаковій мірі мали використовуватися всіма співвласниками вказаної нежитлової будівлі, у тому числі для зупинки автомобілів, розміщення елементів благоустрою багатоповерхівки. Крім того, на думку заявника, самочинне будівництво може призвести до обвалу опірної стіни будинку, яка може не витримати навантаження прибудованих до неї поверхів, просідання фундаменту будинку; створення пожежно-небезпечної ситуації (забудова сходових клітин, евакуаційних виходів).

За таких обставин, ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» вважає, що рішення у справі № 916/2067/16 безпосередньо впливає на можливість товариства захищати своє право власності на користування приміщеннями та при будинковими територіями, у доступі до яких ТОВ «Поіск-Ніка» створені перешкоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року по справі № 916/2067/16 (суддя Рога Н.В.) повернуто позовну заяву і з доданими до неї документами без розгляду по суті, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повертаючи позовну заяву ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» суд першої інстанції виходив з того, що викладені в позовній заяві вимоги не є тотожними за первісним позовом Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та справу призначено до розгляду, а тому не можуть бути розглянуті як вимоги третьої особи та повинні бути здійсненні через подання самостійного позову.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до Господарського суду Одеської області. Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена з невірним застосуванням та порушенням норм процесуального права.

При цьому, апелянт вважає, що висновок до якого дійшов суд першої інстанції про те, що вимоги ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» не є тотожними вимогами - помилковим.

Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Поіск-Ніка» заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2016 року колегією суддів у складі головуючого судді Ліпчанської Н.В., суддів: Лисенко В.А., Савицького Я.Ф. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22 листопада 2016 року.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Ліпчанської Н.В. з 14.11.2016р. по справі призначено повторний автоматичний розподіл вказаної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2016 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І. апеляційну скаргу прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 22 листопада 2016 року судовою колегією на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 29 листопада 2016 року.

У звязку з відрядженням судді Савицького Я.Ф. по справі призначено повторний автоматичний розподіл вказаної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28 листопада 2016 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І. апеляційну скаргу прийнято до свого провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла наступників висновків.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 26 ГПК України встановлено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Пунктом 1.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору. Вступ цієї особи у справу можливий на будь-якій стадії провадження зі справи в місцевому господарському суді, але до прийняття ним рішення. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 ГПК України, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 ГПК України). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 ГПК України. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Правовий аналіз ст. 26 ГПК України свідчить про те, що самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушене відповідачем. Третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу. Разом з тим, самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Позов - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі. Предмет позову - це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов.

Так, вимогами за первісним позовом є зобовязання ТОВ «Поіск-Ніка» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення пятиповерхового обєкта нерухомості .

Вимогами ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» є зобовязання ТОВ «Поіск-Ніка» знести пятиповерхову самочинно збудовану будівлю, загальною площею 2 258, 9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 42-Б.

У даному випадку апелянт не переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а тільки на свою користь, а тому процесуально не протиставляє себе позивачу, а тому процесуально вимоги позивача та апелянта не суперечать один одному і взаємно не виключають одна одну, що характерно для вимог співпозивачів, а не третій особи із самостійними вимогами на предмет спору.

У зв'язку з таким суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви ТОВ «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» без розгляду.

При цьому повернення позовної заяви не перешкоджає зазначеній особі звернутись до господарського суду із вимогами до відповідача через подання самостійного позову.

Відтак, ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України і підстав для скасування судового акту, за наведених у апеляційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Отже, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку місцевого господарського суду та не доводять його помилковість, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду. Апеляційна скарга внаслідок цього залишається без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМЕР-ОПТИКС» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17 жовтня 2016 року про повернення позовної заяви на підставі пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/2067/16 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 30.11.2016р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва