РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016Справа №910/18579/16

За позовомПриватного підприємства "Торговий дім Поляков"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "К.С.Б.-Групп"
простягнення 4342,61 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаІванченко І.М. - представник
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Торговий дім Поляков" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "К.С.Б.-Групп" заборгованості за договором поставки № 5036 від 17.02.2016 у розмірі 3183,48 грн., 20% річних у розмірі 204,09 грн. та штрафу в розмірі 955,04 грн.

Спір у даній справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/18579/16 та розгляд справи призначено на 16.11.2016.

В судовому засіданні 16.11.2016 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 16.11.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2016 між Приватним підприємством "Торговий дім Поляков" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "К.С.Б. - Групп" (далі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки №5036 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукти харчування та інші товари, надалі по тексту "товар", а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору відповідно до виписаних накладних (п.1.1), сума товару, що передається покупцю, ціна одиниці, асортимент, кількість товару, дата відвантаження визначені у накладній, яка є невід'ємною частиною даного договору. Доставка товару здійснюється за рахунок постачальника у зазначені у заявці терміни (п.1.2), ціна на товар є вільною та встановлюється постачальником. Ціна товару визначається у національній валюті України - гривні (п.4.1), покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару, окремо, шляхом перерахування 100 % вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника, протягом 21 (двадцять один) календарних днів з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника, протягом 21 (двадцять один) календарних днів з моменту отримання товару (п.4.2), товар вважається оплаченим при надходженні коштів на поточний рахунок або у касу постачальника (п.4.4), при порушенні покупцем п.4.2 даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу до дня фактичного розрахунку відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996, крім цього, збитки від інфляції та 20% річних від суми боргу за весь час прострочення (п.5.2), при порушенні покупцем умов п. 4.2 договору на строк 10 днів, на покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 30% від простроченої суми заборгованості (п.5.3), даний договір вважається укладеним і набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині зобов'язань до повного їх виконання. (п.6.1).

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 3183,48 грн. за видатковою накладною № АКФ-087894 від 19.05.2016.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач за отриманий товар не розрахувався.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п.4.2, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 3183,48 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 3183,48 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 955,04 грн., 20% річних у розмірі 204,09 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.3 договору сторонами погоджено, що при порушенні покупцем умов п. 4.2 договору на строк 10 днів, на покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 30% від простроченої суми заборгованості.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем більше як на 10 днів, вимоги позивача про стягнення штрафу визнаються обґрунтованими та задовольняються у розмірі 955,04 грн. за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті товару, поставленого позивачем, сторонами у п.5.2 договору погоджено інший розмір річних від простроченої суми, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 20% річних є законними та обґрунтованими.

За висновками суду, розрахунок 20% річних, який наданий позивачем, є обґрунтованим та арифметично вірними, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 20% річних у розмірі 204,09 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову, покладаються на відповідача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 13,78 грн. витрат на оплату послуг банку за сплату судового збору, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми, відшкодування витрат по оплаті позивачем послуг банку за сплату судового збору у розмірі 13,78 грн. не передбачено, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача цих витрат задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "К.С.Б.-Групп" (03150, м.Київ, вул. Антоновича, будинок 165, ідентифікаційний код 40133777) на користь Приватного підприємства "Торговий дім Поляков" (18005, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Чехова, будинок 41, ідентифікаційний код 32268131) заборгованість у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 48 коп., 955 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 04 коп. штрафу, 20% річних у розмірі 204 (двісті чотири) грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.11.2016

Суддя Ю.М.Смирнова