ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Справа № 923/1127/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мітех", м. Київ,

до відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Міжнародна Інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", м. Херсон,

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Нафком", м. Київ,

до відповідача-3 Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм", м. Київ,

за участю третої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 ОСОБА_1, м. Київ,

про визнання договору недійсним,

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача-1 - не прибув;

відповідача-2 - Сергєєв П.О., представник, дов. №3 від 11.06.2014 р.;

відповідача-3 - не прибув;

третьої особи на стороні відповідача-2 - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати недійсним з моменту підписання Інвестиційний договір від 26.10.2005 року, укладений між Договором про спільну діяльність між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Українською студією телевізійних фільмів та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Нафком». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 15, 16, 20, 203, 215, 220, 364, 1134 ЦК України, ст. ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку», ст.. 20 ГК України.

Позивач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Відповідачі 1 та 3, третя особа на стороні відповідача-2, повідомлені про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористались своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомили. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представили.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Представник відповідача-2 в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву та письмових пояснень, посилаючись на те, що ні при поданні позовної заяви ні під час розгляду справи в суді, Позивач по справі не надав жодного обґрунтування чи пояснення, того чим саме укладений оспорюваний правочин, порушує його права та охоронювані законом інтереси, а Іпотечний договір від 13.09.2005 р. припинив свою дію ще в 2006 р. Відповідач-2 також вказує, що з 2006 р. вже минув строк позовної давності - 3 роки, протягом яких Позивач по справі міг заявити свої позовні вимоги, що випливають з Іпотечного договору від 13.09.2005р. та відповідно просить застосувати позовну давність. На думку відповідача-2, суд при розгляді даної справи зобов'язаний надати правову оцінку дійсності чи не дійсності договору іпотеки від 13.09.2005р., який зареєстрований в реєстрі за № 7797, не залежно від наявності чи відсутності такої вимоги від сторони по справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України. ТОВ «Нафком» вважає, що при укладенні Договору іпотеки від 13.09.2005р., його сторонами не було дотримано вимог частини 2 статті 5 та частини 2 статті 16 Закону України «Про іпотеку» у діючих на той час редакціях, що відповідно до положень частини 1 статті 203, частин 1, 3 статті 215 ЦК України є підставою для визнання Договору іпотеки недійсним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 04.11.14 оголошувалась перерва.

Провадження по справі зупинялось на період з 04.11.14 по 17.11.16 до розгляду пов'язаної справи № 910/22867/14, яка розглядається господарським судом міста Києва.

Ухвалами по справі від 16.10.14 та 17.11.16 продовжувався строк вирішення даного спору.

У судовому засіданні 01.12.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

30 січня 2004 року між Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм» (надалі за текстом рішення - Відповідач-3) та Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (надалі за текстом рішення - Відповідач-1), було укладено Договір про спільну діяльність без створення юридичної особи (надалі за текстом рішення - Договір про спільну діяльність або Спільна діяльність).

Відповідно до умов п. 1.2 Договору про спільну діяльність предметом договору є забезпечення спільного будівництва, залучення коштів та здійснення спільного будівництва об'єкту будівництва - адміністративно-житлового комплексу з підземним паркінгом, що розташований у Дніпровському районі м. Києва по вул. Ованеса Туманяна, 15-А (надалі - Об'єкт будівництва), ведення спільної господарської діяльності по продажу та іншій реалізації приміщень Об'єкта будівництва та отримання прибутку для учасників спільної діяльності.

12.09.2005 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Мітех» (надалі за текстом рішення - Позивач, Компанія) та Спільною діяльністю між ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм» укладено Генеральний договір № 1/гд (надалі за текстом рішення - Генеральний договір) (аркуші справи 78 - 131, том строави 1).

Відповідно до умов п. 1.1. Генерального договору Компанія приймає на себе виконання обов'язків щодо залучення коштів фізичних та юридичних осіб (далі в Генеральному договорі - Довірителів) та акумулювання цих коштів на своїх рахунках для здійснення інвестиційних операцій по фінансуванню капітальних вкладень у будівництво офісно-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах Довірителів, а також власних коштів за необхідністю.

13.09.2005 р. між ЗАТ «МІК» Інтерінвестсервіс», що діяв, як Оператор від імені спільної діяльності без створення юридичної особи, та ТОВ «Фінансова компанія «Мітех», в забезпечення зобов'язань за Генеральним договором № 1/гд від 12.09.2005 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Мітех» та Спільною діяльністю між ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм», був укладений Договір іпотеки, що зареєстрований в реєстрі за № 7797 (надалі за текстом рішення - Договір іпотеки або Іпотечний договір).

Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершене, а саме: об'єкт незавершеного будівництва, право власності на який виникне у майбутньому: адміністративно - житловий комплекс з вбудованими-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, який споруджується на АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п. 3.4. Договору іпотеки на час дії іпотеки іпотекодавець не в праві без письмової згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку, відчужувати його у будь-який спосіб, передавати у спільну діяльність, в оренду, лізинг, користування.

13 вересня 2005 року приватним нотаріусом Колесник С.А. було накладено заборону за № 1125/4 на відчуження зазначеної в договорі нерухомості, про що зроблено відповідний запис в реєстрі за № 7798.

15.09.2005 року іпотеку було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек, що підтверджується витягом № 4790607 від 15 вересня 2005 року.

Пунктом 3.4 Іпотечного договору № 7797 встановлено, що іпотекодавець (Спільна діяльність) зобов'язується не відчужувати Предмет іпотеки та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, зокрема, не передавати його в найм, оренду, користування іншим особам, наступну іпотеку тощо, без отримання попередньої письмової згоди від іпотекодержателя.

Інформація про заборону відчуження Предмету іпотеки відображена у відповідних реєстрах, в тому числі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

26 жовтня 2005 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», правонаступником якого є Приватним акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Нафком" (надалі за текстом рішення - ТОВ "Фірма "Нафком" або Відповідач-2) був укладений інвестиційний договір № 216 про інвестування у житлове будівництво (надалі за текстом рішення - Інвестиційний договір, Спірний договір).

Відповідно до умов п. 2.1. Інвестиційного договору Відповідач-1 зобов'язувався своїми силами і засобами, з використанням інвестиційних внесків Відповідача-2, збудувати семисекційний житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Об'єкт будівництва), здати його в експлуатацію та як компенсацію за внесені інвестиції, передати у власність ТОВ «Фірма «Нафком» однокімнатну квартиру, що розташована в Об'єкті будівництва, в секції А на 15 поверсі, загальною площею 55,48 кв. м. (надалі - Новозбудоване майно), а ТОВ «Фірма Нафком» зобов'язувався прийняти участь у фінансуванні (інвестуванні) спорудження Об'єкта будівництва шляхом внесення Інвестиції та прийняти у власність Новозбудоване майно на умовах Договору.

Отже, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення спірним Договором його прав іпотекодержателя, визначених у іншому - Договорі іпотеки від 13.09.2005 р. що, на думку позивача, є підставою для визнання Сіпрного договору недійсним, відповідно до положень ст. ст. 203, 215, 220, 364, 1134 ЦК України, ст. ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку».

Разом з тим, зазначений Договір іпотеки не може бути використаний як підстава для задоволення позовних вимог, оскільки укладений з порушенням закону, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України має бути визнаний недійсним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Водночас, відповідно до частин 1, 3 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні Заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції статті, що діяла на момент укладання Договору іпотеки, редакція від 05.06.2003р.) було встановлено, що предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівниитва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Особливості іпотеки об'єктів незавершеного будівництва врегульовані у статті 16 цього Закону.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, що діяла на момент укладання Договору іпотеки редакція від 05.06.2003р.) було передбачено, що іпотека об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку земельної ділянки, на якій виконується будівництво, або шляхом передачі в іпотеку нерухомого майна, право власності іпотекодавця на яке виникне в майбутньому.

При укладені Договору іпотеки не були враховані вимоги ст. 5 та частини 2 статті 16 Закону України «Про іпотеку» у діючій на той час редакції, та були передані/прийняті в іпотеку не об'єкт незавершеного будівництва, а майнові права на цей об'єкт нерухомості, будівництво якої не завершено. Такі майнові права відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції яка діяла на момент укладання Договору іпотеки) не могли бути предметом іпотеки.

Поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у діючій на момент укладання оспорюваного правочину редакції Закону України «Про іпотеку» були відсутні.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва стало можливим передавати лише після внесення змін до частини 2 статті 5, частини 2 статті 16 Закону України «Про іпотеку» на підставі Закону України від 25.12.2008 № 800-VІ.

Верховний Суд України у своїй постанові від 30.01.2013 по справі № 6-168цс12 (у справі за позовом фізичних осіб до ТОВ «Екобуд», ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання договору іпотеки майнових прав частково недійсним та зобов'язання вчинити певні дії) висловив позицію про те, що до внесення змін до Закону України «Про іпотеку» згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», майнові права на об'єкти незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки. Дана постанова Верховного Суду України прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень статей 583 ЦК України, частини 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини 1 статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю, а не у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем-2.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Визнати недійсним укладений між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», що діяв як оператор від імені спільної діяльності без створення юридичної особи, та Товариством з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Мітех» договір іпотеки від 13.09.2005 р., зареєстрований в реєстрі за № 7797.

2. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 05 грудня 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов