КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа№ 910/15978/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Сітайло Л.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Левченко В.А. ( довір. від 31.08.16);

від відповідача: Ноготкова С.В. (довір. від 06.10.16);

Нижник О.М. (довір. від 02.03.15);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравіс-Кіно"

на рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016 року

по справі № 910/15978/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравіс-Кіно"

про стягнення 6 116 707,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016р. у справі №910/15978/16 з метою забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках №3579, №0209, № 1344, № 0044, № 3937, № 3130, № 5993 в ПАТ "Приватбанк", МФО 305299 та інших розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Гравіс-Кіно" (вул. Фрунзе, 23, Подільський район, м. Київ, 04080, код 36257228) в сумі 6116707 (шість мільйонів сто шістнадцять тисяч сімсот сім) грн. 73 коп.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, такі заходи пов'язані з предметом спору, а тому заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу в межах суми позову 6116707,73 грн. підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2016р. про забезпечення позову та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що заява про забезпечення позову, крім припущень позивача не містить жодного обґрунтування, зазначення жодних дій відповідача, які свідчили б, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін , судова колегія встановила.

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гравіс-Кіно" про стягнення 6116707,73 грн., з яких: 5846153,88 грн. боргу, 270553,85 грн. пені.

Позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу в межах суми позову 6116707,73 грн.

Клопотання мотивоване тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тривале ухилення відповідача від виконання грошових зобов'язань, за рахунок яких можливо було задовольнити поточні вимоги кредиторів, зумовило виникнення неплатоспроможності позивача, внаслідок чого постановою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2016 у справі № 908/487/16 позивача визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Будь-які заходи щодо врегулювання спору відповідач ігнорує. Вказані дії перешкоджають ліквідатору позивача здійснити ліквідаційну процедуру в обмежені строки, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, своєчасно повернути дебіторську заборгованість, яка дозволить здійснити погашення першочергової кредиторської заборгованості перед звільненими працівниками з оплати праці та державними цільовими фондами. Отже, як зазначає позивач, дії відповідача дають підстави припустити, що відповідач в подальшому може розпродати своє майно та вивести грошові кошти з банківських рахунків.

Згідно зі статтею 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви судовою колегією не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Одночасно п. 7.1 постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Отже, враховуючи пов'язаність та відповідність предмету спору з заходами забезпечення позову, тривале ухилення відповідача від проведення розрахунків з позивачем, необхідність позивача, який визнаний банкрутом, провести розрахунки з кредиторами, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, місцевий господарський суд, з метою забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.10.16р не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-103,106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гравіс-Кіно"залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.16р. у справі №910/15978/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва №910/15978/16 від 18.10.2016р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Л.Г. Сітайло