ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.Справа № 922/3411/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека-227", м. Харків
про стягнення 21.138,07грн.
за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, довіреність №38-1871 від 28.05.2010р.;

відповідач - ОСОБА_2, директор;

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016р. КП "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до ТОВ "Аптека-227", в якому просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 21.138,07грн. з яких: заборгованість за невиконання договірних зобов'язань у сумі 15.276,32грн. За період з листопада 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р., інфляційні витрати у сумі 736,76грн., 3 % річних у сумі 365,15грн., пеня у сумі 4.759,84грн. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що на підставі Розпорядження про початок опалювальних сезонів 2014-2015р.р. та договору про постачання теплової енергії від 01.01.2002р. №389 здійснювалось постачання теплової енергії до нежитлового приміщення житлового будинку за адресою: м.Харків, пр. Любові Малої (Постишева), б. 22. Факт споживання теплової енергії підтверджується актами на включення теплової енергії у приміщення відповідача. Зазначені акти підписані та скріплені печатками представників позивача та балансоутримувача житлового будинку за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої (Постишева), б. 22.

Позивач КП "Харківські теплові мережі" позов підтримує. Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити їх з підстав наведених у позові та додатково наданих поясненнях.

Відповідач ТОВ "Аптека-227" проти позову заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити в задоволені позову, обґрунтованого відзиву не надав. З наданих до суду документів, зокрема акту звірки складено відповідачем (вх. 40838) вбачається, що заперечення проти позивних вимог зводяться до того, що відповідачем за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року сплачено 18.500,00 грн., а за розрахунком позивача зараховано 12.557,46 грн., тобто різниця складає 5.942,54 грн. Крім того, відповідачем з липня 2016 року сплачено 1400,00 грн., які також не враховані.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд установив наступне.

Між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та ДКПОЗ "Аптека № 227" (споживач) було укладено договір № 389 про постачання теплової енергії від 01.01.2002 р. (т. І а.с. 27-30), згідно умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язаний оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору в гарячій воді на потреби опалення.

01 листопада 2015 року між позивачем та ТОВ "Аптека-227" (відповідач, споживач) було укладено угоду про заміну особи в договорі про постачання теплової енергії № 389 від 01.01.02 р., відповідно до умов якої (угоди), ТОВ "Аптека-227", як правонаступник реорганізованої юридичної особи - ДКПОЗ "Аптека № 227", приймає на себе права та обовязки і стає споживачем по договору № 389 від 01.01.02 р.

Згідно з п. 1 угоди від 01.11.2015 року, відповідач зобовязався здійснювати всі права та обовязки за договором № 389 від 01.01.02 р.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Адреса об'єкту теплоспоживання: пр. Постишева, 22 (пр. ОСОБА_3).

Факт підключення та відключення споживача до теплопостачання протягом опалювальних сезонів 2014-2015 рр., 2015-2016 рр. підтверджується відповідними актами: № 176/1042 від 23.10.2014 р., № 176/1794 від 14.04.2015 р., № 176/2387 від 12.10.2015 р., № 176/2944 від 05.04.2016 р. (т. І а.с. 8-11).

Згідно з п. 6.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключного в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт на відпуск-получення теплової енергії (п. 6.2 договору).

Договором також передбачено (п. 6.3., 6.5.), що споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації попередню вартість, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період. Споживач, що не має приладів обліку, різницю між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачує не пізніше як в термін 5 банківських днів з часу отримання рахунків на оплату.

Відповідно до п. 7.2.3. договору, у разі несвоєчасної оплати за спожиту енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Як слідує з матеріалів справи, за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 05.10.2016 р. становила 15.276,32 грн.

За невиконання договірних зобовязань в порядку п. 7.2.3 договору, позивачем нараховано пеню у сумі 4.759,84 грн. та за прострочення виконання грошового зобовязання, в порядку ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати - 736,76 грн. та 3% річних - 365,15 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд, на підставі викладено, дослідивши наданий позивачем розрахунок основного боргу за період з листопада 2014 р. по квітень 2016 р., приходить до висновку, що нарахування позивачем, з урахуванням здійснених відповідачем проплат, здійснено правильно, а тому позовні вимоги з частині основного боргу у розмірі 15.276,32 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, заперечення відповідача про наявність різниці між нарахованими позивачем розміром заборгованості за спожиту теплову енергію та здійсненими відповідачем проплатами, яка складає 5.942,54 грн., спростовується матеріалами справи та носить необґрунтований характер.

Судом досліджено документи, надані сторонами і встановлено наступне.

Відповідно до позовної заяви спірний період з листопада 2014 р. по квітень 2015 р. та з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р.

Факт отримання теплової енергії та її розмірі відповідач не заперечується.

До позовної заяви додано розрахунок суми позову з конкретизацією по місяцях, відповідно до якого борг наявний за листопад 2014 p., грудень 2014 p., січень 2015 p., березень 2015 p., квітень 2015 p., жовтень 2015 p., березень 2016 року, квітень 2016 року. Жовтень 2014 p., лютий 2015 p., листопад 2015 p., грудень 2015 p., січень 2016 p., лютий 2016 р. є оплаченими, тому при розрахунку боргу не враховані і позивачем не заявлені.

Надані відповідачем платіжні доручення свідчать про перерахування коштів на рахунок КП "Харківські теплові мережі" за спожиту теплову енергію та зараховання їх відповідно до призначення платежу в межах опалювального періоду 2015-2016 pp. і враховані при здійсненні розрахунку суми позову до подання позовної заяви, а частина вказаних платежів взагалі не відноситься до спірного періоду, а саме:

- платіжні доручення: № 7 від 26.11.15 р. (500 грн.), № 9 від 02.12.15 р. (500 грн.), № 11 від 09.12.15 р. (500 грн.), № 15 від 09.12.15 р. (500 грн.) з призначенням платежу за жовтень 2015 року зараховані відповідно до вищевказаного призначення саме за жовтень 2015 року;

- платіжні доручення: № 32 від 29.12.16 р. (500 грн.), № 16 від 18.01.16 р. (200 грн.) з призначенням платежу за листопад 2015 р. зараховані відповідно до вищевказаного призначення саме за листопад 2015 року;

- платіжні доручення: № 24 від 01.02.16 р.(200 грн.), № 26 від 02.02.16 р. (200 грн.) з призначенням платежу за грудень 2015 р. зараховані відповідно до вищевказаного призначення саме за грудень 2015 року;

- платіжне доручення № 53 від 17.03.16 р. (15000 грн.) з призначенням платежу за листопад, грудень 2015 p., січень, лютий 2016 року зараховано наступним чином: 2398,48 грн. грн. зараховано за листопад 2015 p., 3477,85 грн. - за грудень 2015 p., 5764,36 грн. - за січень 2016 року, 3293,10 грн. -. за лютий 2015 року; залишкова (переплачена) сума 66,21 грн. була зарахована за листопад 2014 p.;

- платіжні доручення: № 84 від 25.05.16 р. (200 грн.), № 104 від 04.07.16 р. (200 грн.) з призначенням платежу за березень 2016 року зараховані відповідно до вищевказаного призначення саме за березень 2016 року;

- платіжні доручення: № 117 від 14.07.16 р. (300 грн.), № 124 від 18.07.16 р. (200 грн.), № 125 від 19.07.16 р. (200 грн.), № 164 від 09.09.16 р. (200 грн.), № 176 від 20.09.16 р. (100 грн.), № 194 від 18.10.16 р. (100 грн.), № 193 від 20.10.16 р. (100 грн.) з призначенням платежу - передплата за жовтень 2016 року зараховані відповідно до вищевказаного призначення саме за жовтень 2016 року. Водночас жовтень 2016 року взагалі не є частиною заявленого позивачем спірного періоду, відповідно дані платежі не можуть бути зараховані за місяці спірного періоду.

Ці обставини відповідачем не спростовані.

Таким чином, позов в частині основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно стягнення з відповідача пені в сумі 4.759,84 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.2.3 договору, несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення за період з дня наступу строку оплати до дня фактичної оплати.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 4.759,84 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства, тому суд приходить до висновку щодо її задоволення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення 3% річних в сумі 365,15 грн. та інфляційних втрат в сумі 736,76 грн. заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати у даній справі, які складаються з витрат по сплаті 1.378,00 грн. судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 509, 599, 610, 611, 625, 627, 628, 629, 692 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Аптека-227" (61039, м. Харків, пр. Любові Малої (Постишева), 22; ідент. код 39335979) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119) 15.276,32 грн. основний борг, 365,15 грн. 3% річних, 736,76 грн. інфляційних втрат, 4.759,84 грн. пені та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

2.1 ОСОБА_1 наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

/справа № 922/3411/16/