У х в а л а

29 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А., -
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кару Інвест» (далі - ТОВ «Кару Інвест») про перегляд Верховним Судом України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 10 серпня 2016 року у справі № 907/1287/15 за позовом ТОВ «Кару Інвест» до товариства з обмеженою відповідальністю «Електрон-Іршава», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: відділ державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, державна податкова інспекція у Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, про стягнення заборгованості на суму 406 333,33 грн,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 26 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кару Інвест» про стягнення заборгованості на суму 406 333,33 грн задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Електрон-Іршава» на користь ТОВ «Кару Інвест» заборгованість в розмірі 406 333,33 грн, судовий збір в розмірі 6 095 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 10 серпня 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кару Інвест» про стягнення заборгованості на суму 406 333,33 грн відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У листопаді 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Кару Інвест» про перегляд Верховним Судом України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 10 серпня 2016 року у справі № 907/1287/15 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 7 жовтня 2015 року у справі № К/800/17846/14 та постанови Вищого господарського суду України від 27 листопада 2013 року у справі № 926/634/13, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Крім того, заявник посилається на невідповідність постанови суду касаційної інстанції викладеним висновкам Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, а саме - «Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень за ІІ півріччя 2014 р.».

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст. ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 907/1287/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік А.А. Ємець