ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р.Справа № 922/3267/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків , 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Східна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ
про стягнення 565502,19 грн.
за участю представників:

прокурора - Чирик В.Г., посвідчення №036688 від 11.12.2015;

позивача - ОСОБА_1, довіреність №08-11/7816/2-15 від 30.12.2015;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №624/03 від 03.10.2016;

3-ї особи - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) щодо стягнення з відповідача - Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" заборгованості з виплати орендної плати за землю у розмірі 565502,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається, зокрема на те, що відповідач в порушення умов договору оренди землі від 11.10.2004, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 11.10.2004 за № 88102/04 за період з 30.06.2014 по 31.08.2016 не вносив орендну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 565502,19 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 жовтня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 12 жовтня 2016 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Відповідач 11 жовтня 2016 року через канцелярію суду надав клопотання (вх. №33598), в якому просить суд відкласти розгляд справи та забезпечити проведення усіх судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції в господарському суді м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року розгляд справи відкладено на 01 листопада 2016 р. о 11:00 год., частково задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні по справі № 922/3267/16 в режимі відеоконференції та доручено господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В) забезпечити проведення в режимі відеоконференції судового засідання по справі № 922/3267/16, призначеного на 01 листопада 2016 р. о 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 листопада 2016 року розгляд справи відкладено на 15 листопада 2016 р. о 10:30 год., задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні по справі № 922/3267/16 в режимі відеоконференції та доручено господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В) забезпечити проведення в режимі відеоконференції судового засідання по справі № 922/3267/16, призначеного на 15 листопада 2016 р. о 10:30 год.

03 листопада 2016 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. 36802), який долучено судом до матеріалів справи.

Також, відповідач 14 листопада 2016 року через канцелярію суду надав додаткові пояснення (вх. №38583), які долучені судом до матеріалів справи.

Прокурор 15 листопада 2016 року через канцелярію суду надав письмові пояснення (вх. №38737), які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.11.2016 прокурор підтримав позов, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні 15 листопада 2016 року також підтримав позов.

В судовому засіданні 15 листопада 2016 року представник відповідача заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатково поданих до суду письмових поясненнях.

Так, представник відповідача зазначає, що прокурором не доведено, що позивач не здійснює або неналежним чином здійснює захист своїх інтересів щодо повернення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 11.10.2004, в той же час Східною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області було накладено публічне обтяження на нерухоме майно відповідача у вигляді податкової застави, у зв'язку з наявністю податкового боргу у спірній сумі, та дії якої оскаржуються відповідачем в окружному адміністративному суді міста Києва. Крім того, зазначає, що за користування земельною ділянкою, переданою позивачем за вказаним договором сплачується земельний податок у вигляді орендної плати, проте враховуючи те, що відповідач перебуває у процедурі ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" у відповідача в силу вимог ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не виникає жодних додаткових зобов'язань, у тому числі по сплаті податків, крім витрат безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а також зазначає, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку у розмірі 565502,19 грн., яка відповідно до розшифровки сум заборгованості доданої до позовної заяви складається із орендної плати на земельну ділянку та донарахованих штрафних санкцій відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. До того ж, наголошує на тому, що обраний прокурором спосіб захисту прав, а саме стягнення, не може застосовуватися до банку, що перебуває в процесі ліквідації, оскільки такий банк не має правових підстав для задоволення кредиторських вимог позивача поза процедурою ліквідації, в іншій, ніж передбачено законом спосіб.

Також, представник відповідача зазначає, що наразі склалася ситуація коли два державні органи одночасно здійснюють заходи щодо повернення орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 11.10.2004, що може призвести до подвійного стягнення орендної плати за договором.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 листопада 2016 року залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Східну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 17).

Крім того, у судовому засіданні 15 листопада 2016 року відповідач надав клопотання (вх. №38890) про продовження строку вирішення спору по справі поза межами двох місячного строку на 15 днів, у зв'язку з залученням до участі у справі 3-ої особи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 листопада 2016 року продовжено строк розгляду спору поза межами двох місячного строку на 15 днів та розгляд справи відкладено на 29 листопада 2016 р. о 11:30 год.

Прокурор 29 листопада 2016 року через канцелярію суду надав супровідним листом (вх. №40664) докази направлення 3-ій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів, які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.11.2016 прокурор підтримав позов, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні також підтримав позов.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.

Третя особа в призначене судове засідання не з`явилась, витребуваних судом документів не надала, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

11 жовтня 2004 року між Харківською міською радою Харківської області (надалі - Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (надалі - Орендар) укладено Договір оренди землі (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1 та пункту 2 Договору Орендодавець на підставі рішення XXII сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 23.06.2004 року № 105/04 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів" надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, загальною площею 0,1227 га., в тому числі під забудовою 0,0240 га, інших угідь 0,0987 га.

На земельній ділянці знаходяться об'єкт нерухомого майна: який належить орендарю на праві колективної власності - нежитлові приміщення в літ.А-10, а також інші об'єкти інфраструктури.

Згідно пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки:

- на період реконструкції згідно з довідкою № 1632/04 від 12.07.2004 становить 283 437,00 грн.;

- на період експлуатації згідно з довідкою № 1633/04 від 12.07.2004 - 1 417 183,00 грн.

Згідно п.8 Договору договір укладено строком: на період реконструкції до 01.06.2007 (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.06.2029 р.

Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок відділу державного казначейства у м. Харкові № 0002, банк УДК у Харківській області, м. Харкова МФО 851011 , код платежу 13050200;01.

Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить:

- на період реконструкції:

2004 рік: 452,79 грн.;

2005 рік: 603,72 грн.;

2006 рік: 888,81 грн.;

з 2007 року: 1 677,00 грн.;

на період експлуатації: 5196,34 грн.

Відповідно до пункту 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (пункт 11 Договору).

В подальшому до Договору оренди землі від 11.10.2004 було укладено Додаткову угоду від 16.03.2009, яким внесено зміни до пункту 5 та пункту 9 Договору та викладено їх у наступній редакції:

"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 3702/08 від 17.10.2008 становить 3 275 298,00 грн.

При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради Орендар за звій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримувача у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 2247/8 від 10.11.2008 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 183 416,69 грн., або в місяць - 15 284,72 грн".

ПАТ "Брокбізнесбанк" обліковується в Основ`янській ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області як платник податків за неосновним місцем обліку.

Прокурор обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилається, зокрема на те, що відповідач в порушення умов договору оренди землі від 11.10.2004, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 11.10.2004 за № 88102/04 за період з 30.06.2014 по 31.08.2016 не вносив орендну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 565502,19 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області були подані податкові декларації з плати за землю за 2014-2016 р.р. та, відповідно до розшифровки сум заборгованості по платежам перед бюджетом по відповідачу (арк.19, 26-31) вбачається, що заборгованість по орендній платі становить 559027,59 грн. та штрафним санкціям, донарахованих на підставі ст. 126 Податкового кодексу України - 6474,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України № 107 від 28 лютого 2014 року ПАТ "Брокбізнесбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 9 від 28 лютого 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Брокбізнесбанк" (, МФО 300249, місцезнаходження: 03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41) з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

10 червня 2014 року Правлінням Національного банку України винесено постанову № 339 про відкликання банківської ліцензії ПАТ "Брокбізнесбанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 11.06.2014 № 45 "Про початок ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" в АТ "Брокбізнесбанк" розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" ОСОБА_3 (далі - Уповноважена особа Фонду) на період з 11.06.2014 по 10.06.2015 включно.

Повідомлення про відкликання ліцензії та ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" із призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб офіційно оприлюднене в газетах "Урядовий кур'єр" (№106 (5235) від 14.06.2014) та "Голос України" (№113 (5863) від 14.06.2014).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.05.2015 № 103 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк", а також продовжено строк повноважень Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" ОСОБА_3 до 10.06.2016 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.06.2016 № 896 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк", а також продовжено строк повноважень Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" ОСОБА_3 до 10.06.2018 включно.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.1.3. ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Згідно з ч.4 ст. 110 Цивільного кодексу України особливості ліквідації банків встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч.3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч.8 Перехідних Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час здійснення у банку тимчасової адміністрації та ліквідаційної процедури, а також щодо питань регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч.1, 4, 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до п.1, п. 3 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

У п.3 ч. 2. ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Згідно п.14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Окрім того, пунктом 2.4 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2 від 05.07.2012 визначено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

До витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, належать витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вимоги за зобов'язаннями банку зі сплати податків і зборів, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. До цих витрат, зокрема, належать: витрати на опублікування оголошення про ліквідацію банку, відкликання банківської ліцензії та інформації про продаж майна (активів) банку; витрати, пов'язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку; витрати на проведення оцінки та продажу майна (активів) банку; витрати на проведення аудиту; витрати на оплату послуг осіб, залучених Фондом для забезпечення здійснення покладених на Фонд повноважень; витрати на виплату вихідної допомоги звільненим працівникам банку.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що питання стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 559027,59 грн. має вирішуватися шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів, оскільки встановлена наведеними законодавчими нормами процедура не передбачає звернення до суду за стягненням податкової заборгованості, а визначає загальний порядок заявлення кредиторських вимог до уповноваженої на ліквідацію банку особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Крім того, щодо позовних вимог в сумі 6474,60 грн., суд також не знаходить правових підстав для їх задоволення, оскільки як вищезазначено їх нарахування здійснено на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, проте відповідно до приписів ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте, в силу ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а відтак у відповідача відсутні підстави для оплати орендної плати за земельну ділянку під час тимчасової адміністрації за межами ліквідаційної процедури банку, у зв'язку з чим відповідачем не було порушено майнові права та інтереси держави в особі позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8482,53 грн. слід покласти на прокурора.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.12.2016 р.

Суддя ОСОБА_4