ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. Справа № 911/3114/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (03039, місто Київ, вулиця Ізюмська, будинок 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» (08296, Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Ворзель, вулиця Крупської, будинок 18)

про стягнення 940510,33 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (директор, наказ №1к від 05.11.2012);

ОСОБА_3 (дов. б/н від 26.09.2016);

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (далі ТОВ «ОСОБА_1 Плюс») звернулось у господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» (далі ТОВ «Агробонус Схід»), в якому з урахуванням заяв від 03.11.2016 про зміну підстав позову та про збільшення позовних вимог, пояснень від 09.11.2016 просить стягнути з відповідача у звязку з невиконанням ним зобовязань за договорами купівлі-продажу №11-05/1-100 від 11.05.2015 та №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 грошові кошти у сумі 941667,06грн, з яких: заборгованість по оплаті у сумі 630116,76грн, пеня у сумі 229659,92грн за період з 03.11.2015 по 03.11.2016, нараховані з 01.09.2015 по 03.11.2016 три відсотки річних у сумі 22484,40грн і інфляційне збільшення у сумі 59405,95грн (арк. с. 41-48, 76-77).

Відповідач заявив про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені (арк. с. 59).

Розглянувши матеріали справи,заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною

Позивач та відповідач стверджують, що ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» (постачальник) та ТОВ «Агробонус Схід» (покупець) 11.05.2015 укладений договір купівлі-продажу №11-05/1-100, відповідно до якого постачальник зобовязався передати у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти і оплатити засоби захисту рослин згідно додатків до договору, що є невідємною частиною цього договору (арк. с. 11-16).

За умовами пункту 10.1 договору купівлі-продажу №11-05/1-100 від 11.05.2015 договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2015 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Цей договір не скріплений печаткою ТОВ «Агробонус Схід», як того вимагає пункт 10.1 зазначеного договору, а тому в силу приписів частини другої статті 207 та частини першої статті 638 Цивільного кодексу України він є неукладеним.

25.05.2015 ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» (постачальник) і ТОВ «Агробонус Схід» (покупець) укладений договір купівлі-продажу №25-05/1-30/70 (далі Договір), відповідно до якого продавець зобовязався передати у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити засоби захисту рослин на умовах цього договору (арк. с. 49-55).

Згідно пункту 10.1 цього договору договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2015 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Пунктом 10.3 Договору №25-05/1-30/70 встановлено, що будь-які зміни та доповнення до цього договору, у тому числі про його призупинення (розрив) або про продовження дії договору, будуть дійсними, якщо вони викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками і скріплені печатками сторін.

Загальна сума Договору визначається Додатками (специфікаціями)та/або накладними, які є невідємною частиною цього договору (пункт 2.1).

Згідно пункту 2.6 Договору покупець здійснює оплату товару на умовах передплати в розмірі 30% від вартості партії товару на підставі рахунку постачальника протягом 3 (трьох) робочих днів від дати його виставлення, а інша частина вартості партії товару (70%) повинна бути сплачена покупцем до 1 вересня 2015 року.

Пунктом 2.8 Договору встановлено, що при здійсненні кожного переказу покупець вказує наступні реквізити для здійснення платежу: назва та номер цього Договору та/або номер накладних, по яких відбувається поставка товару, з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру. При здійсненні кожної оплати покупець вказує наступні реквізити для здійснення платежу: назва та номер цього Договору та/або номер накладних, по яких відбувається поставка товару з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру.

За умовами пункту 7.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов Договору покупець сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару, та крім того покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 630116,76грн по оплаті засобів захисту рослин (далі товар), переданих у власність відповідача на загальну суму 919194,64грн по підписаних обома сторонами видаткових накладних №59 від 14.05.2015 на суму 8032,50грн, №63 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, №88 від 27.05.2015 на суму 9253,44грн, №94 від 28.05.2015 на суму 243759,47грн, №184 від 05.08.2015 на суму 1321,92грн, №205 від 16.09.2015 на суму 513885,24грн, №231 від 28.10.2015 на суму 25937,57грн, №177 від 15.06.2016 на суму 111542,40грн.

Судом встановлено, що позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату товару, відбулась поставка товару та згідно банківської виписки по рахунку здійснена оплата (арк. с. 17-25, 85-92), а саме:

- рахунок №69 від 13.05.2015 на суму 8032,50грн, на цю суму поставлений товар по накладній №59 від 14.05.2015, платіжним дорученням №269 від 13.05.2015 сплачено 8032,50грн;

- рахунок №75 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, поставлений товар по накладній №63 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, здійснена оплата платіжними дорученнями №284 від 15.05.2015 на суму 2300,00грн та №285 від 15.05.2015 на суму 3162,10грн;

- рахунок №96 від 25.05.2015 на суму 9253,44грн, поставлений товар по накладній №88 від 27.05.2015 на суму 9253,44грн, здійснена оплата платіжним дорученням №311 від 26.05.2016 на суму 9253,44грн;

- рахунок №101 від 26.05.2015 на суму 243759,46грн, поставлений товар по накладній №94 від 28.05.2015 на суму 243759,46грн, здійснена оплата платіжними дорученнями №313 від 27.05.2015 на суму 82925,60грн, №446 від 07.07.2015 на суму 10000,00грн, №595 від 22.09.2015 на суму 26144,72грн, №939 від 27.01.2016 на суму 50000,00грн, №1297 від 01.04.2016 на суму 50000,00грн;

- рахунок №198 на суму 1321,92грн, поставлений товар по накладній №184 від 05.08.2015 на суму 1321,92грн, здійснена оплата платіжним дорученням №528 від 05.08.2015 на суму 1321,92грн;

- рахунок №222 від 14.09.2015 на суму 513885,24грн, поставлений товар по накладній №205 від 16.09.2015 на суму 513885,24грн, оплата не здійснена;

- рахунок №250 від 21.10.2015 на суму 25937,57грн, поставлений товар по накладній №231 від 28.10.2015 на суму 25937,57грн, здійснена оплата платіжним дорученням №692 від 23.10.2015 на суму 25937,57грн;

- рахунок №174 від 07.06.2016 на суму 111542,40грн, поставлений товар по накладній №177 від 15.06.2016 на суму 111542,40грн, , здійснена оплата платіжним дорученням №540 від 08.06.2016 на суму 20000,00грн.

Таким чином, господарські операції по рахунку №69 від 13.05.2015 на суму 8032,50грн, на яку поставлений товар по накладній №59 від 14.05.2015, платіжним дорученням №269 від 13.05.2015 сплачено 8032,50грн; по рахунку №75 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, на яку поставлений товар по накладній №63 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, здійснена оплата платіжними дорученнями №284 від 15.05.2015 на суму 2300,00грн та №285 від 15.05.2015 на суму 3162,10грн, заборгованість по яких відсутня, мали місце до укладення Договору №25-05/1-30/70 від 25.05.2015.

Умовами Договору №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 врегульовані правовідносини сторін по наступних господарських операціях:

- рахунок №75 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, поставлений товар по накладній №63 від 15.05.2015 на суму 5462,10грн, здійснена оплата платіжними дорученнями №284 від 15.05.2015 на суму 2300,00грн та №285 від 15.05.2015 на суму 3162,10грн заборгованість відсутня;

- рахунок №96 від 25.05.2015 на суму 9253,44грн, поставлений товар по накладній №88 від 27.05.2015 на суму 9253,44грн, здійснена оплата платіжним дорученням №311 від 26.05.2016 на суму 9253,44грн заборгованість відсутня;

- рахунок №101 від 26.05.2015 на суму 243759,46грн, поставлений товар по накладній №94 від 28.05.2015 на суму 243759,46грн, здійснена оплата платіжними дорученнями №313 від 27.05.2015 на суму 82925,60грн, №446 від 07.07.2015 на суму 10000,00грн, №595 від 22.09.2015 на суму 26144,72грн, №939 від 27.01.2016 на суму 50000,00грн, №1297 від 01.04.2016 на суму 50000,00грн заборгованість становить 24689,14грн;

- рахунок №198 від 03.08.2015 на суму 1321,92грн, поставлений товар по накладній №184 від 05.08.2015 на суму 1321,92грн, здійснена оплата платіжним дорученням №528 від 05.08.2015 на суму 1321,92грн - заборгованість відсутня;

- рахунок №222 від 14.09.2015 на суму 513885,24грн, поставлений товар по накладній №205 від 16.09.2015 на суму 513885,24грн, оплата не здійснена, заборгованість 513885,24грн;

- рахунок №250 від 21.10.2015 на суму 25937,57грн, поставлений товар по накладній №231 від 28.10.2015 на суму 25937,57грн, здійснена оплата платіжним дорученням №692 від 23.10.2015 на суму 25937,57грн - заборгованість відсутня.

Договір №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 припинив свою дію 30.12.2015, і з 31.12.2015 його умови на правовідносини позивача і відповідача не поширюються, оскільки його дія у встановленому цим договором або законом порядку не була продовжена.

Зазначення в видатковій накладній №177 від 15.06.2016 в якості підстави поставки Договору №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 суд не вважає правочином сторін про продовження дії цього договору, оскільки докази наявності у осіб, які підписали цю накладну, повноважень на укладення правочину про продовження строку дії Договору №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 відсутні.

А тому правовідносини сторін, оформлені такими документами як рахунок №174 від 07.06.2016 на суму 111542,40грн, видатковою накладною №177 від 15.06.2016 на суму 111542,40грн, платіжним дорученням №540 від 08.06.2016 на суму 20000,00грн, є окремим правочином.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

За таких обставин заборгованість по Договору №25-05/1-30/70 від 25.05.2015 становить 538574,38грн, заборгованість по оплаті товару, отриманого відповідачем на видатковій накладній №177 від 15.06.2016, становить 91542,40грн, що всього становить 630116,78грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 630116,76грн,

Докази оплати відсутні, а тому вимога про стягнення вказаної заборгованості обґрунтована, а тому ця вимога підлягає задоволенню у вказаній позивачем сумі 630116,76грн.

Щодо вимоги про стягнення пені у сумі 229659,92грн за період з 03.11.2015 по 03.11.2016 суд встановив наступне.

Оскільки пунктом 2.1 Договору встановлено, що загальна сума Договору визначається Додатками (специфікаціями) та/або накладними, які є невідємною частиною цього договору, що згідно пункту 2.6 Договору остаточна вартість товару повинна бути сплачена до 01.09.2015, то суд вважає, що умови пункту 2.6 Договору щодо оплати вартості товару, рахунки на оплату якого були виставлені після 30.08.2015, не можуть бути застосовані, так як станом на 30.08.2015 підстави для здійснення відповідачем таких оплат по Договору були відсутні. Підставою для оплати згідно Договору є рахунок-фактура, на який слід посилатись в платіжному документі.

Суд встановив, що оплата по рахунку №101 від 26.05.2015 на суму 243759,46грн (товар поставлений по накладній №94 від 28.05.2015 на суму 243759,46грн) здійснена частково платіжними дорученнями №313 від 27.05.2015 на суму 82925,60грн, №446 від 07.07.2015 на суму 10000,00грн, №595 від 22.09.2015 на суму 26144,72грн, №939 від 27.01.2016 на суму 50000,00грн, №1297 від 01.04.2016 на суму 50000,00грн.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

А тому нарахування пені за прострочення оплати по рахунку №101 від 26.05.2015 може бути здійснено за період з 01.09.2015 по 01.03.2016.

Щодо заяви відповідача про застосування до цих вимог строку позовної давності, то зважаючи на здійснення відповідачем оплат цього рахунку платіжними дорученнями №595 від 22.09.2015 на суму 26144,72грн, №939 від 27.01.2016 на суму 50000,00грн, №1297 від 01.04.2016 на суму 50000,00грн мало місце визнання ним свого боргу шляхом вчинення таких дій, а тому в силу статті 264 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності переривався і після переривання його перебіг починався заново, у звязку з чим позивачем строк позовної давності не був пропущений.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд встановив, що він виконаний невірно.

Станом на 01.09.2015 заборгованість по оплаті рахунку №101 від 26.05.2015 становила 150833,86грн і є простроченою з 01.09.2015 по 21.09.2015, заборгованість з 22.09.2015 по 26.01.2016 становила 124689,14грн, з 27.09.2016 по 31.03.2016 заборгованість становила 74689,14грн, з 01.04.2016 24689,14грн.

За таких обставин в межах визначеного позивачем позовного періоду по вимогах про стягнення пені стягненню з відповідача підлягає пеня, нарахована на суму прострочення оплати цього рахунку за період з 03.11.2015 по 01.03.2016.

Станом на 03.11.2015 заборгованість по оплаті рахунку №101 від 26.05.2015 становила 124689,14грн, і на цю суму прострочення нараховується пеня за період з 03.11.2015 по 26.01.2016, за період з 27.01.2016 по 01.03.2016 пеня нараховується на прострочену заборгованість у сумі 74689,14грн.

За розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення оплати рахунку №101 від 26.05.2015 у сумі 15919,03грн, а саме:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
124689.1403.11.2015 - 17.12.20154522.0000 %0.121 %6763.96
124689.1418.12.2015 - 26.01.20164022.0000 %0.121 %6012.41
74689.1427.01.2016 - 28.01.2016222.0000 %0.120 %179.58
74689.1429.01.2016 - 01.03.20163322.0000 %0.120 %2963.08

По рахунку №222 від 14.09.2015 на суму 513885,24грн (товар поставлений по накладній №205 від 16.09.2015 на суму 513885,24грн) оплата не здійснена, а тому з урахуванням встановленого Договором строку на оплату протягом трьох робочих днів від дати виставлення рахунку заборгованість є простроченою з 18.09.2015.

По вимозі про стягнення пені за прострочення оплати рахунку №222 від 14.09.2015 встановлена статтею 258 Цивільного кодексу України спеціальна позовна давність в один рік спливла 18.09.2016.

Згідно поштового штемпеля на конверті позовна заява була направлена до господарського суду 20.09.2016, тобто, поза межами однорічного строку позовної давності, а тому вимога про стягнення пені за прострочення оплати рахунку №222 від 14.09.2015 не підлягає задоволенню.

Пеня за прострочення оплати товару, отриманого по видатковій накладній №177 від 15.06.2016 на суму 111542,40грн (рахунок №174 від 07.06.2016 на суму 111542,40грн), не може бути нарахована, оскільки правочин між сторонами щодо такого виду забезпечення виконання зобовязання по цьому господарському договору у письмовій формі, як того вимагає стаття 547 Цивільного кодексу України, не був вчинений.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 15919,03грн.

Щодо вимог про стягнення 3% річних, нарахованих позивачем з 01.09.2015 по 03.11.2016, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок встановив, що він містить ряд помилок, а тому за розрахунком суду з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 20898,56грн, а саме:

- за прострочення оплати по рахунку №101 від 26.05.2015 у сумі 2401,26грн:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
150833.8601.09.2015 - 21.09.2015213 %260.34
124689.1422.09.2015 - 26.01.20161273 %1301.55
74689.1427.01.2016 - 31.03.2016653 %399.02
24689.1401.04.2016 - 03.11.20162173 %440.35

- по рахунку №222 від 14.09.2015 у сумі 17443,94грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
513885.2418.09.2015 - 03.11.20164133 %17443.94

- по рахунку №174 від 07.06.2016 на суму 111542,40грн (накладна №177 від 15.06.2016) на суму заборгованості 91542,40грн:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
91542.4017.06.2016 - 03.11.20161403 %1053.36

Нарахована позивачем та заявлена до стягнення сума інфляційних не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню у сумі 59405,95грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 726340,30грн., з яких: 630116,76грн - заборгованість, 15919,03грн - пеня, 20898,56грн - 3% річних, 59405,95грн - інфляційні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» (код 39141465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (код 38454264) грошові кошти у сумі 820287,55грн (вісімсот двадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн.. 55коп), з яких: 630116,76грн - заборгованість, 100702,90грн - пеня, 20898,56грн - 3% річних, 59405,95грн інфляційні; судовий збір у сумі 10895,10грн (десять тисяч вісімсот девяносто пять грн.. 10коп).

3. В іншій частині вимог у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 06.12.2016.