ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р.Справа № 910/13215/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Укренергопром", м.Київ
до Державного проектно-вишукувального та науково - дослідного інституту "Укренергомережпроект", м.Харків в особі Київського філіалу Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" м. Київ
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 25.07.2016 року;

відповідача - не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Укренергопром" (позивач) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача - Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" особі Київського філіалу державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" про стягнення 306199,51 грн. Також позивачем заявлено до стягнення судовий збір в розмірі 4592,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 21/2013 щодо розподілу витрат (компенсації послуг) при спільній експлуатації нежитлової будівлі від 01.01.2013 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.09.2016 року справу 910/13215/16 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.09.2016 року справу було прийнято до провадження суддею Сусловою В.С. та призначено її розгляд у судовому засіданні на 18.10.2016 року о 11:20 год.

Представник позивача, у судовому засіданні 18.10.2016 року, надав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.01.2013 року між Товариством з додатковою відповідальністю "УКРЕНЕРГОПРОМ" та Державним проектно- вишукувальним та науково-дослідним інститутом "УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ" укладено договір №21/2013 щодо розподілу витрат (компенсації послуг) при спільній експлуатації нежитлової будівлі.

Згідно п.1.1 Договору 21/2013 сторони домовились виконувати умови договору щодо організації спільної експлуатації нежитлової будівлі по вулиці Солом'янській, 5 у місті Києві та її інженерних мереж з подальшим відшкодуванням сторонами одна одній витрат на її утримання (згідно додаткам №1 та №2, які є невід'яємною частиною цого договору).

Згідно з п.2.4. Договору 21/2013 Інститут "УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ" зобов'язувався щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплачувати рахунки, виставлені ТДВ "УКРЕНЕРГОПРОМ" за компенсацію наданих послуг, які зазначені у п.п. 3.1. Договору.

В п. 3.1. Договору № 21/2013 ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» зобовязується забезпечити потреби Інституту «УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ»:

а) згідно Додатка № 1:

- в опаленні (згідно графіка КТС опалювального сезону);

- в прийманні стічних вод і каналізації; в забезпеченні водою, а також в обслуговуванні іерної та зовнішніх теплових мереж;

- в вивезенні побутового сміття;

- в механізованому прибиранні закріпленої проїжджої частини.

б) згідно Додатку № 2:

- в охороні будівлі та відеоспостереженні на першому поверсі корпусу;

- в прибиранні прилеглої до будівлі території.

У відповідності з п. 6.1. Договору № 21/2013 він є укладеним з дня його підписання і чинний до 01.02.2018 року.

ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» за кожен місяць спожитих послуг, згідно Договору № 21/2013, виставлялися відповідні рахунки на компенсацію витрат, а саме рахунок-фактура №2734 від 25.09.2015 року; рахунок-фактура №3202 від 30.10.2015 року;рахунок-фактура № 3464 від 30.11.2015 року;рахунок-фактура № 3720 від 28.12.2015 року; рахунок-фактура № 285 від 28.01.2016 року ;рахунок-фактура №649 від 26.02.2016 року; рахунок-фактура №884 від 28.03.2016 року.

Однак, починаючи з вересня 2015 року відповідач не відшкодовує позивачу понесені витрати по утриманню приміщень, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 306 199,51 грн..

З метою врегулювання спору в досудовому порядку ТДВ «УКРЕНЕРГОПРОМ» 25.04.2016 р. було направлено вимогу в порядку ст. 530 ЦК України щодо погашення заборгованості на адресу за місцезнаходженням Київської філії Інституту УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ», однак, цінний лист з вказаною вимогою, з відміткою поштового відправлення від 04.06.2016 р., повернувся у зворотному напрямку у звязку із закінченням строку зберігання.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням положень статті 20 Господарського кодексу України, ч.1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 509, 530, ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, абз. 4 ч. 1 ст. 174, ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ» (, місцезнаходження: 61050, м.Харків, Набережна Червоношкільна, 2) в особі Київського філіалу Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "УКРЕНЕРГОМЕРЕЖПРОЕКТ»(код ЄДРПОУ ВП 24933417, місцезнаходження: вул.Солом'янська, 5 м.Київ, 03110) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «УКРЕНЕРГОПРОМ» (, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Соломянська, 5) суму грошових коштів у розмірі 306 199,51 грн., судовий збір у розмірі 4592,99 грн.

Повне рішення складено 21.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_2

справа №910/13215/16