РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016Справа № 910/16331/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
ДоПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
Простягнення 50 000,00 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Лобода М.А. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди 50 000,00 грн.

Ухвалою від 06.09.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.09.2016 р.

15.09.2016 р. від МТСБУ через відділ діловодства суду надійшла відповідь на ухвалу суду.

23.09.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи без участі представника.

Судове засідання 27.09.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 11.10.2016 р.

Ухвалою від 11.10.2016 р. продовжено строк розгляду спору у справі відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 08.11.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 08.11.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

06.08.2013 р. між позивачем та ТОВ «Катеринопільський елеватор» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-13-00619.

Предметом даного договору є страхування майнових інтересів потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Scania P114», д.р.н. НОМЕР_1.

19.07.2014 р. на а/д Богуслав-Лука-Тараща сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ 2106», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження СВ Богуславського РВ ГУ МВС України в Київській області від 27.08.2014 р., вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Позивачем, на підставі ремонтної калькуляції № ДККА-38822 від 05.04.2016 р., було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати страхувальнику.

Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 58 057,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7545 від 26.04.2016 р.

Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент вказаної ДТП, була застрахована у відповідача відповідно до поліса № АІ/1751939, франшиза по якому становить 510,00 грн.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачене, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом розглянуті та відхилені доводи відповідача щодо відсутності в матеріалах справи Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника ДТП до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи у цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Таким чином, відсутність у матеріалах справи Постанови суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності відповідно до статті 124 КУпАП не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку/злочину.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України «Про страхування» визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України «Про страхування»).

Абзацом 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 3-50гс15.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 року у справі № 42/92.

Враховуючи викладене, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 49 490,00 грн. за вирахуванням франшизи.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7д; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. І. Федорова, 32а; ) 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 363 (одну тисячу триста шістдесят три) грн. 94 коп. судового збору.

У решті вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.11.2016 р.

Суддя І.О. Домнічева