ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2016 Справа № 904/9412/16

За позовом Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", м. Кривий Ріг

до Орджонікідзівського міського комунального підприємства "ОРДЖОНІКІДЗЕТЕПЛОЕНЕРГО", м. Орджонікідзе

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 31-д від 13.11.2016 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет" звернувся до господарського суду із позовом до Орджонікідзівського міського комунального підприємства "ОРДЖОНІКІДЗЕТЕПЛОЕНЕРГО" з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог про стягнення 3000 грн. основного боргу, 335,73 грн. пені та 3 % річних 31,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №05/08-06-13 від 17.07.2013 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2016.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 у звязку з неявкою представника відповідача судове засідання відкладено на 01.12.2016.

01.12.2016 року у судовому засіданні позивач подав заяву про уточнення позовних вимог з урахуванням якої просить стягнути з відповідача 3000 грн. основного боргу, пеню в розмірі 335,73 грн. та 3% річних в розмірі 31,47грн.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав, проти задоволення у встановленому законом порядку не заперечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.12.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2013р. між Орджонікідзівським міським комунальним підприємством "ОРДЖОНІКІДЗЕТЕПЛОЕНЕРГО" (далі Замовник/Відповідач) та Державним вищим навчальним закладом Криворізький національний університет (далі-Виконавець/Позивач) укладено договір №05/08-06-13 (далі-Договір).

Згідно з п. 1.1. цього договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати наступні роботи: Розробка матеріалів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів ОКП «Орджонікідзетеплоенерго».

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_2, вартість робіт за даним договором складає 3000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500,00 грн. .

На підставі п. 2.3 ОСОБА_2, оплата Замовником вартості виконаних Виконавцем робіт здійснюється на підставі акту приймання передачі робіт, оформленого у двосторонньому порядку, рахунку, податкової накладної, наданих Виконавцем за виконані роботи, протягом 20 банківських днів після підписання сторонами акту приймання передачі виконаних робіт.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що оплата виконаних робіт за даною угодою здійснюється за фактом виконаних робіт протягом 20 банківських днів з дня надходження рахунку від Виконавця, виставленого на підставі підписаного сторонами акту здачі приймання виконаних робіт і податкової накладеної. Виконавець зобовязаний надати акт здачі приймання виконаних робіт і податкову накладку протягом пяти робочих днів з моменту виконання роботи.

Оплата виконаних і прийнятих Замовником робіт здійснюється шляхом безготівково перерахування грошових коштів на рахунок, вказаних в розділі «ОСОБА_1 і реквізити сторін» даного договору (п.4.2 ОСОБА_2).

Згідно п. 12.1 ОСОБА_2, даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязань Сторонами умов даного договору.

Як свідчить з матеріалів справи, Позивачем виконані роботи згідно умов договору, що підтверджується актом приймання передачі виконаних робіт №1 від 06.05.2016 року на загальну суму 3000 грн. (а.с. 26), який підписано сторонами без зауважень і скріплено печатками сторін (а.с. 28).

Отже, судом встановлено, що Позивач свої зобов'язання згідно умов договору виконав належним чином.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 02.08.2016 направлено на адресу відповідача претензію з вих. №01/07/05-380 про здійснення перерахування заборгованості у розмірі 3000,00 грн. згідно п. 2.1 ОСОБА_2 №05/08-06-13 від 17.07.2013 року (а.с. 30).

Відповідач отримав вищезазначену претензію 05.08.2016 року про що, свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.31).

Вищезазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Стаття 199 Господарського кодексу України передбачає, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у розмірі 3000,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, відповідачем не спростовано наявність заборгованості, у звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 3000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми закону Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 31, 47 грн. за загальний період прострочення з 07.06.2016 по 12.10.2016 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, порушення Відповідачем строків оплати за виконанні роботи, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних (міститься в матеріалах справи), суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме підлягають стягненню 3% річних у сумі 31,47 грн. за період з 07.06.2016 по 12.10.2016.

Пунктом 9.3 ОСОБА_2 передбачено, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% неоплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

За розрахунком Позивача розмір пені за період прострочення з 07.06.2016 по 12.10.2016 складає 335,73 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені в сумі 335, 73 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючі вищевказані обставини, суд прийшов до висновку, що Відповідач неналежним чином виконав свої обовязки щодо оплати за виконані роботи, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_2 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3000,00 грн. - основного боргу, 335,73 грн. пені та 31,47 грн. - 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Орджонікідзівського міського комунального підприємства "ОРДЖОНІКІДЗЕТЕПЛОЕНЕРГО" (53300, Дніпропетровська область, місто Орджонікідзе, вулиця Тельмана, будинок 5, ) на користь Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (50027, місто Кривий Ріг, вулиця Віталія Матусевича, 11, ) основний борг в розмірі 3000,00 грн., пеню в розмірі 335, 73 грн., 3% річних в розмірі 31,47 грн., та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.12.2016

Суддя ОСОБА_3