РІШЕННЯ

"29" листопада 2016 р.Справа № 921/670/16-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М. розглянув матеріали справи:

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль

до відповідача: Приватного підприємства "Шляховик Теребовля", вул. Січових Стрільців, 69, м. Теребовля, Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління статистики у Тернопільській області, вул. Над Ставом, 10, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 02362374

про cтягнення неустойки до Державного бюджету України в сумі 3 153, 31 грн.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_1 - представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області;

Третьої особи: ОСОБА_2 - представник Головного управління статистики у Тернопільській області;

Відповідача: не з'явився.

Суть справи: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Шляховик Теребовля", вул. Січових Стрільців, 69, м. Теребовля, Тернопільської області про стягнення неустойки до Державного бюджету України в сумі 3153 грн. 31 коп.

Ухвалою господарського суду від 26 жовтня 2016 року порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 14 листопада 2016 року; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління статистики у Тернопільській області, вул. Над Ставом, 10, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 02362374; зобов'язано відповідача подати в засідання: документально обгрунтований відзив на позовну заяву; третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: письмові пояснення щодо предмету спору.

10 листопада 2016 року на адресу суду поступили письмові пояснення Головного управління статистики у Тернопільській області № 16-16/47 від 07.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду від 14 листопада 2016 року розгляд справи відкладено на 29 листопада 2016 року о 11 год. 30 хв.; зобов'язано відповідача подати до дня розгляду справи документально обгрунтований відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Головного управління статистики у Тернопільській області в судовому засіданні вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає до задоволення.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, відзив на позовну заяву не надав .

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

23 серпня 2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України, як "Орендодавцем", з однієї сторони, та Приватним підприємством "Шляховик", як "Орендарем", з другої сторони, був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 743, згідно п. 1.1 р. 1 якого "Орендодавець" надає, а "Орендар" приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: приміщення поз. 4.5 площею 51.9 кв. м основної будівлі літ . А, реєстровий номер 02362374.1.АААДЕЖ267.4, за адресою: вул. С. Наливайка,4, м. Теребовля, Тернопільська область, (далі - Майно), що перебуває на балансі Головного управління статистики у Тернопільській області, ідентифікаційний (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку майна, станом на 30 квітня 2011 року, становить 49494 грн. без ПДВ.

У п. 3.10 р. 3 договору визначається, що у разі припинення (розірвання) договору оренди "Орендар" сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору не звільняє "Орендаря" від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

У відповідності до п. 10.9 р. 10 договору у разі припинення або розірвання цього договору Майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається "Орендарем" Балансоутримувачу.

Також між сторонами до договору оренди № 743 від 23.08.2011 року було укладено:

-Додаткову угоду № 1 від 04.11.2011 року, згідно п. 1 якої сторони погодили розмір орендної плати визначається за перший (базовий) місяць оренди (вересень 2011 року) 739 грн. 44 коп. без ПДВ; п. 10.6 р. 10 договору доповнено абзацом наступного змісту: "Орендодавець" має право розірвати договір оренди в односторонньому порядку в разі несплати орендної плати протягом трьох місяців.

-Додаткову угоду № 2 від 13.02.2014 року, згідно п. 1 якої сторони погодились, зокрема: викласти п. 3.8 р. 3 договору в наступній редакції: "Надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв'язку з припиненням орендних відносин поверненню "Орендарю";

- Додаткову угоду № 3 від 06.08.2014 року, згідно п. 1 якої сторони погодились, зокрема:

- внести зміни до п.3.1 р. 3 та викласти в наступній редакції: "Орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку оренди (червень 2014 року) 1243 грн. 07 коп."; п. 10.1 р. 10 викласти в наступній редакції: "Цей договір продовжено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 23.07.2014 по 22.06.2017 року включно".

23.08.2011 року згідно Акту приймання-передавання нерухомого майна Балансоутримувач- Головне управління статистики у Тернопільській області, згідно з договором оренди нерухомого майна від 23 серпня 2011 року № 743 передав в строкове платне користування, а "Орендар" Приватне підприємство "Шляховик Теребовля" прийняв державне нерухоме майно: приміщення поз. 4.5 площею 51.9 кв. м основної будівлі літ . А, реєстровий номер 02362374.1.АААДЕЖ267.4, за адресою: вул. С. Наливайка,4, м. Теребовля, Тернопільська область, (далі - Майно), що перебуває на балансі Головного управління статистики у Тернопільській області, ідентифікаційний (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку майна, станом на 30 квітня 2011 року, становить 49494 грн. без ПДВ.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Шляховик Теребовля" вул. Січових Стрільців, 69, м.Теребовля, Тернопільська область про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №743 від 23.08.2011 р. Підставою для звернення до господарського суду стало неналежне виконання обов'язків за договором оренди.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року у справі 921/28/16-г/16 достроково розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №743 від 23.08.2011 р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Приватним підприємством "Шляховик Теребовля".

Рішення господарського суду Тернопільської області у справі №921/28/16-г/16 набрало законної сили 08.04.2016р., у звязку з чим укладений сторонами Договір є припиненим з 08.04.2016р.

Відповідно до п.5.10 Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №743 від 23.08.2011р., у разі припинення або розірвання Договору, Орендар зобовязаний повернути Балансоутримувачу, указаному Орендодавцем, орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до п.10.9 Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Згідно з п.10.10 Договору, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання - передавання про повернення майна покладається на Орендаря.

Пунктом 10.11. Договору сторони погодили, якщо Орендар не виконує обов'язок щодо повернення майна, Орендар має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення.

З огляду на вищевикладене , Відповідач повинен був повернути орендоване державне майно Балансоутримувачу за актом приймання передавання 13.04.2016 року

Згідно акту приймання передачі від 02 вересня 2016 року орендар- Приватне підприємство "Шляховик Теребовля" повернув, а Балансоутримувач прийняв державне майно : приміщення площею 51.09. кВ.м. основної будівлі літ.А, поз.4,5, реєстровий номер 02362374,1,АААДЕЖ267,4, яке розташоване за адресою:: вул. С. Наливайка,4, м. Теребовля, Тернопільська область.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Стаття 41 Конституції України, ст.319 Цивільного кодексу України гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Предметом даного позову є стягнення неустойки у розмірі 3 153,31 грн. за період з 14.04.2016 по 01.09.2016р. на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України за невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення орендованого майна після припинення договору оренди від 23.08.2011р. № 743.

Згідно cтатті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 763 цього ж Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1. ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона булла одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21 березня 2016 року у справі 921/28/16-г/16 достроково розірвано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №743 від 23.08.2011 р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та Приватним підприємством "Шляховик Теребовля".

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.07.2016р. у справі 921/364/16-г/13 зобов'язано Приватне підприємство "Шляховик Теребовля" (вул. Січових Стрільців, 69, м.Теребовля, Тернопільська область, код 37624892) повернути державне нерухоме майно - приміщення поз. 4.5 площею 51.9 кв. м основної будівлі літ. А, реєстровий номер 02362374.1.АААДЕЖ267.4, за адресою: вул. С. Наливайка,4, м.Теребовля, Тернопільська область, балансоутримувачу - Головному управлінню статистики у Тернопільській області, вул. Над Ставом, 10, м.Тернопіль, код 02362374) відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної форми власності №743 від 23.08.2011р. шляхом оформлення акта приймання-передавання.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

При цьому преюдиціальністю є обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність судового акта, який вступив в законну силу.

Отже, оскільки рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.03.2016 р. у справі № 921/28/16-г/16 припинено дії договору оренди нерухомого майна № 743 від 23.08.2011р. та рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.07.2016р. у справі 921/364/16-г/13 зобов'язано відповідача повернути державне нерухоме майно балансоутримувачу - Головному управлінню статистики у Тернопільській області, вказані рішення є преюдиціальними в силу приписів ст. 35 ГПК України, відтак у відповідача були відсутні правові підстави для користування нерухомим майном, а тому господарський суд вбачає правові підстави для стягнення неустойки за період з 14.04.2016р. по 01.09.2016 р. у розмірі 3 153,31 грн. на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль,Тернопільської області обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 33,43, 49, 77,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Шляховик Теребовля", вул. Січових Стрільців, 69, м. Теребовля, Тернопільської області, ідентифікаційний код 37624892 до Державного бюджету України заборгованість по сплаті неустойки в сумі 3 153,31 грн. за період з 14.04.2016 р. по 01.09.2016р.

Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Шляховик Теребовля", вул. Січових Стрільців, 69, м. Теребовля, Тернопільської області, ідентифікаційний код 37624892 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14037372 - 1 378 грн.00 коп. в повернення судового збору.

Видати наказ.

4. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття /підписання 30 листопада 2016 року/ через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук