донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.11.2016 справа №908/1444/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників: від позивача: від відповідача: від третьої особи: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, довіреність б/н від 01.09.2016р. не зявився не зявився Приватного підприємства А.Р.С.І., м.Кременчук Полтавської області
на рішення господарського суду Запорізької області
від10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.)
у справі№908/1444/16 (суддя Колодій Н.А.)
за позовомПриватного підприємства А.Р.С.І., м.Кременчук Полтавської області
до Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, м.Мелітополь Запорізької області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області, м.Мелітополь Запорізької області
простягнення 606925,67грн.
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство А.Р.С.І., м.Кременчук Полтавської області, позивач звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, м.Мелітополь Запорізької області про стягнення 606925,67грн., які складаються з 306528,00грн. основного боргу, 275471,61грн. інфляційних та 3% річних в розмірі 24926,06грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.05.2016р. порушено провадження у справі №908/1444/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мелітопольську міську раду Запорізької області, м.Мелітополь Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.) у справі №908/1444/16 позовні вимоги Приватного підприємства А.Р.С.І. задоволено частково. У частині позовних вимог про стягнення 306528,00грн. основного боргу провадження у справі припинено, в частині позовних вимог про стягнення 275471,61грн. інфляційних та 3% річних в розмірі 24926,06грн. відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області 4597,92грн. судового збору.

Рішення суду в частині припинення провадження мотивоване сплатою Комунальним підприємством Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області заборгованості в розмірі 306528,00грн. після порушення провадження у справі №908/1444/16. У стягненні інфляційних та 3% річних судом відмовлено та зазначено з посиланням на п.2.11, 2.12 договору поставки №07/05 від 07.04.2013р., що з огляду на затримку бюджетного фінансування відсутнє прострочення відповідача по оплаті отриманого товару і, відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Приватне підприємство А.Р.С.І. звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги в частині стягнення інфляційних (275471,61грн.) та 3% річних (24926,06грн.) задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, за твердженнями скаржника, господарський суд Запорізької області помилково переклав на позивача обовязок доказування більш раннього надання відповідачу бюджетного фінансування для погашення заборгованості за договором поставки, в той час як відсутність бюджетного фінансування має доводити відповідач. Крім того, Комунальним підприємством Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, як розпорядником бюджетних коштів, не надано доказів надання доручення органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення оплати щодо поставленого товару за договором.

Апелянт також стверджує, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.10.2016р. у справі №908/1444/16 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 29.11.2016р.

Від Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області та від Мелітопольської міської ради Запорізької області надійшли відзиви на апеляційну скаргу, які судовою колегією були розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.11.2016р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися. Від Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області разом з відзивом на апеляційну скаргу отримано клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника. Третя особа про причини неявки суд не повідомила, своїми правами, передбаченими ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористалася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позиції відповідача та третьої особи викладені безпосередньо у відзивах на апеляційну скаргу, задовольняючи клопотання відповідача про розгляд справи без участі повноважного представника, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області та Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

07.04.2013р. між Приватним підприємством А.Р.С.І (далі - постачальник) та Комунальним підприємством Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - покупець) було укладено договір поставки №07/05 (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобовязується протягом 3- х календарних днів з дня отримання замовлення передати у власність замовника бітум нафтовий дорожній вязкий БНД 60/90 (далі товар), а замовник зобовязався прийняти і оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікаціях, що додаються до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Кількість товару, що є предметом договору, може бути скоригована в залежності від виділених асигнувань та потреб замовника.

Строк поставки визначений сторонами в п.1.2 договору: постачальник здійснює поставку продукції покупцеві у травні грудні 2013р.

За умовами п.2.11, 2.12 договору, оплата кожної партії товару проводиться на умовах відстрочки платежу тридцяти робочих днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Можлива зміна порядку розрахунків. Фактично здійснений розрахунок вважається узгодженим сторонами.

Згідно з п.3.1 договору, приймання товару за кількістю і якістю здійснюється уповноваженими представниками сторін на складі покупця відповідно до супроводжуючих документів у порядку, визначеному діючим законодавством.

Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2013р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

На виконання умов договору Приватне підприємство А.Р.С.І. передало Комунальному підприємству Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області продукцію на загальну суму 454920,00грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні: №РН-7 від 18.06.2013р. на суму 195684,00грн.; №РН-8 від 12.07.2013р. на суму 114816,00грн.; №РН- 9 від 28.08.2013р. на суму 144420,00грн. та акти приймання передачі товару від 18.06.2013р., від 12.07.2013р., від 28.08.2013р. Зазначені видаткові накладні та акти приймання передачі товару підписані представником відповідача за довіреностями (№173 від 17.06.2013р., №194 від 11.07.2013р., №219 від 28.08.2013р.) без жодних зауважень чи заперечень.

Неналежне виконання Комунальним підприємством Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області своїх зобовязань за договором в частині проведення повних та своєчасних розрахунків за отриманий товар стало підставою звернення Приватного підприємства А.Р.С.І. з позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин (№07/05 від 07.04.2013р.) за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних та актів приймання-передачі, на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 454920,00грн.

Для оплати отриманого товару Приватним підприємством А.Р.С.І. були виставлені рахунки-фактури: №СФ-8 від 18.06.2013р. на суму 195684,00грн., №СФ-9 від 12.07.2013р. на суму 114816,00грн., №СФ-10 від 28.08.2013р. на суму 1444420,00грн.

Частиною 1 ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами пунктів 2.11, 2.12 договору сторони узгодили, що оплата кожної партії товару проводиться на умовах відстрочки платежу тридцяти робочих днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Можлива зміна порядку розрахунків. Фактично здійснений розрахунок вважається узгодженим сторонами.

Враховуючи дати підписання видаткових накладних та приписи п.2.11 договору, граничними строками оплати товару є:

за видатковою накладною №РН-7 від 18.06.2013р. 01.08.2013р.;

за видатковою накладною №РН-8 від 12.07.2013р. 23.08.2013р.;

за видатковою накладною № РН-9 від 28.08.2013р. 09.10.2013р.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи (зокрема, платіжних доручень №283 від 10.07.2013р., №355 від 16.08.2013р., №358 від 19.08.2013р., №369 від 27.08.2013р. з урахуванням призначення платежів), на момент подання Приватним підприємством А.Р.С.І. позовної заяви до господарського суду Запорізької області Комунальне підприємство Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради лише частково виконало свої зобовязання по оплаті товару, заборгованість становила 306528,00грн., що не оскаржується відповідачем.

У ході розгляду справи №908/1444/16 в господарському суді Запорізької області відповідачем були надані платіжні доручення №2 від 28.07.2016р. на суму 47292,00грн., №3 від 28.07.2016р. на суму 114816,00грн. та №4 від 28.07.2016р. на суму 144420,00грн., які свідчать про здійснення повної оплати заборгованості за договором після порушення провадження у даній справі.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідно до п.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на зазначені норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про припинення провадження у справі №908/1444/16 в частині стягнення основного боргу в розмірі 306528,00грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Крім основного боргу Приватне підприємство А.Р.С.І. просить стягнути з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області інфляційні у розмірі 275471,61грн. та 3% річних у розмірі 24926,00грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині інфляційних та 3% річних, суд першої інстанції з посиланням на пункти 2.11, 2.12 договору №07/05 від 07.04.2013р. погодився з доводами відповідача про погодження сторонами, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок. Також, суд першої інстанції наголосив, що укладанням додаткової угоди №1 від 27.07.2016р. до договору поставки №07/05 від 07.04.2013р. сторони підтвердили свої наміри відносно строків розрахунків по договору після надходження фінансового бюджетного призначення.

Крім того, господарський суд Запорізької області зазначив, що позивач не надав суду документальних доказів, які б підтверджували, що відповідачу раніше надавалось бюджетне фінансування для погашення заборгованості за договором поставки №07/05 від 07.04.2013р., а відповідач не виконав свої зобовязання стосовно їх перерахування на рахунок позивача.

З такими висновками суду першої інстанції Донецький апеляційний господарський суд не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з п.3.1, 3.4 Статуту Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, підприємство є юридичною особою, веде самостійний баланс, має розрахунковий валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів або не перерахування бюджетних коштів з інших причин не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Крім того, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника по нездійсненню оплати отриманого товару протягом трьох років.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України N11/446 від 15.05.2012р. та міститься в рішенні Європейського суду з прав людини «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р.

Таким чином, враховуючи прострочення відповідача по оплаті отриманого товару, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області 3% річних та інфляційних.

Посилання відповідача на те, що з огляду на затвердження ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.07.2014р. у справі №908/2082/14 плану досудової санації та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, відсутні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних, судовою колегією не приймається. Донецький апеляційний господарський суд зазначає, що зобовязання по оплаті товару, отриманого за видатковими накладними №РН-7 від 18.06.2013р., №РН-8 від 12.07.2013р. та РН-9 від 28.08.2013р. виникли 01.08.2013р., 23.08.2013р. та 09.10.2013р. відповідно, в той час як мораторій був введений в липні 2014р. Крім того, судова колегія приймає до уваги, що з огляду на умови договору, оплата отриманого товару здійснюється за рахунок бюджетного фінансування, тобто оплата товару, отриманого в 2013р., мала бути здійснена в межах 2013 бюджетного року, чого здійснено не було.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3%, враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, судова колегія вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в заявленому позивачем розмірі (24926,06грн.) за загальний період 02.08.2013р. 20.05.2016р. за кожною видатковою накладною окремо.

Перевіривши розрахунок інфляційних, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що він є методологічно невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Фактично розмір інфляційних дорівнює 275007,31грн. за загальний період вересень 2013р. квітень 2016р. за кожною видатковою накладною окремо, на підставі чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а в частині стягнення 464,30грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, частково не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права України, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.) у справі №908/1444/16 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні 3% річних в розмірі 24926,06грн. та інфляційних в розмірі 275007,31грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати у даній справі за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства А.Р.С.І., м.Кременчук Полтавської області на рішення господарського суду Запорізької області від 10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.) у справі №908/1444/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.) у справі №908/1444/16 скасувати частково.

Частину третю резолютивної частини викласти в наступній редакції:

«В частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області 464,30грн. інфляційних - відмовити.»

Частину четверту резолютивної частини викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул.О.Невського, буд.119, ) на користь Приватного підприємства А.Р.С.І. (юридична адреса: 39623, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Московська, буд.6, оф.407; поштова адреса: 39623, Полтавська область, м.Кременчук, а/с 10, ) інфляційні в розмірі 275007,31грн., 3% річних в розмірі 24926,06грн. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 9096,93грн.».

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 10.08.2016р. (повний текст підписано 11.08.2016р.) у справі №908/1444/16 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства Мелітопольський асфальтобетонний завод Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72312, Запорізька область, м.Мелітополь, вул.О.Невського, буд.119, ) на користь Приватного підприємства А.Р.С.І. (юридична адреса: 39623, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Московська, буд.6, оф.407; поштова адреса: 39623, Полтавська область, м.Кременчук, а/с 10, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 10006,61грн.

Зобовязати господарський суд Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Надруковано 7 прим.: 2 позивачу; 1 - відповідачу; 1 третій особі;1 до справи;

1 ГСЗО; 1 - ДАГС