ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.11.2016 Справа № 904/5117/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", м.Дніпро

про стягнення 7 270, 81 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді: Колісник І.І., Новікова Р.Г.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача:ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.10.2016; ОСОБА_3, довіреність б/н від 27.10.2016

від відповідача: ОСОБА_4О, довіреність б/н від 15.08.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (надалі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Сімферопольський вино-коньячний завод" (надалі-Відповідач) про стягнення 35 206,61 грн. збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 порушено провадження по справі, позовна заява прийнята до розгляду.

15.08.2016 Позивач подав заяву вих. №ДНЮ-2/465 від 04.08.2016 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої в звязку зі збільшенням періоду нарахування пені, позовні вимоги були збільшені до 39 466,51 грн. Заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

29.08.2016 Позивач подав уточнену заяву вих. №ДНЮ-2/494 від 23.08.2016 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої уточнив загальну суму позову, яка складає 37 476,34 грн., з якої 29 568,00 грн. збір за зберігання вантажу, 7 908,34 грн. пеня від суми боргу за кожний день прострочення платежу з 16.12.2015 по 16.06.2016. Уточнена заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

В судових засіданнях 14.07.2016, 29.08.2016 оголошено перерву до 09.08.2016, 01.09.2016 відповідно, 09.08.2016, 15.08.2016 розгляд справи був відкладений на 15.08.2016, 29.08.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2016 строк розгляду спору продовжено до 01.09.2016 на підставі клопотання Позивача, відповідно до ч. 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2016 призначено колегіальний розгляд справи №904/5117/16 у складі трьох суддів.

Розпорядженням №676 керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2016, відповідно до пункту 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів по вх. №4-5133/16 справи №904/5117/16, на підставі якого визначено колегію у складі: головуючий колегії ОСОБА_1, суддя Колісник І.І., суддя Петренко І.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2016 справу №904/5117/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Соловйова А.Є., судді - Колісник І.І., Петренко І.В., справу призначено до розгляду в засіданні на 26.09.2016.

26.09.2016, 02.11.2016 розгляд справи був відкладений на 17.10.2016, 14.11.2016 відповідно, в судовому засіданні 17.10.2016 оголошено перерву до 02.11.2016, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

02.11.2016 Позивач подав заяву вих.ДНЮ-2/580 від 01.11.2016 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в зв'язку з перерахунком пені, позовні вимоги були зменшені до 34 724,65 грн. Заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 строк розгляду спору продовжено до 17.11.2016 на підставі клопотання Позивача, відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку зі знаходженням судді Петренко І.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №935 від 14.11.2016 р. відповідно до п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду здійснено заміну судді-члена колегії автоматизованою системою по вх. 4-5133/16 справи № 904/5117/16.

Автоматизованою системою визначено наступний склад колегії: головуючий колегії суддя - Соловйова А.Є., судді Колісник І.І., Новікова Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016 справу №904/5117/16 прийнято до провадження в колегіальному складі суду: головуючий колегії - суддя Соловйова А.Є., судді Колісник І.І., Новікова Р.Г.

В судовому засіданні 14.11.2016 оголошувалась перерва до 28.11.2016, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

28.11.2016 Позивач подав заяву вих. №999/337 від 25.11.2016 про збільшення позовних вимог.

Зі змісту вищезазначеної заяви Позивача вбачається, що первісні позовні вимоги про стягнення збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу зменшені до 7 270, 81 грн., з яких: 2 114,16 грн. - збір за зберігання вантажу (з урахуванням ПДВ), 5 156,65 грн. - пеня за прострочення платежу. В той же час Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з Відповідача плати за користування вагонами в сумі 28 686,60 грн.

Відповідно до п.3.11. Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правила вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Як вбачається з заяви про збільшення позовних вимог, Позивач фактично зменшив первісні позовні вимоги про стягнення з Відповідача збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу. Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача плати за користування вагонами, суд розцінює її як доповнення предмету позову ще однією позовною вимогою, яка не була заявлена в раніше поданій позовній заяві, до початку розгляду господарським судом справи по суті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи роз'яснення, викладені в п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", суд приймає заяву Позивача за вих. №999/337 від 25.11.2016 про збільшення позовних вимог до розгляду частково, в частині зменшення позовних вимог про стягнення збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 23.09.2014 між Сторонами був укладений договір №ПР/ДН -1-14270/НЮп "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги". Зі станції Худат Азербайджанської Республіки 16.12.2015 о 21:35 на станцію Божедарівка прибули цистерни з вантажем "настойки спиртовые прочие" для Відповідача. Повідомлення про готовність подавання цистерн під вивантаження 19.12.2015 о 18:00 було передане Відповідачу 16.12.2015 о 22:30. Вантаж був одержаний останнім 19.12.2016. Через недостатність у Позивача коштів для проведення остаточних розрахунків за перевезення вантажу Відповідачем був нарахований збір за зберігання вантажу та пеня за прострочення цього платежу. На підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав договір №ПР/ДН-1-14270/НЮп, акти загальної форми ГУ-23, витяг із книги повідомлень загальної форми ГУ-2, залізничні накладні №№031995, 031996, памятки про подання та забирання вагонів загальної форми ГУ-45.

11.07.2016 Відповідач надав до суду відзив вих. №1107/01 від 11.07.2016 на позовну заяву про стягнення збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що 26.10.2016 між ним та відкритим акціонерним товариством "Хачмас-Шараб", який є постачальником вантажу в цистернах №77326585, 77331316, було укладено контракт №6, згідно умов якого поставка товару відбувається на умовах DDP (умови "Інкотермс 2010"). Відповідач вважає, що з огляду на зміст пункту А2 зазначених вище умов, затримка цистерн відбулася не з вини Відповідача, а в звязку з непредявленням Позивачем грошових вимог до належного замовника послуг перевезення товару ВАТ "Хачмас-Шараб". Оскільки стягнення штрафних санкції є похідною вимогою від вимоги щодо стягнення збору за зберігання вантажу, Відповідач вважає її також необґрунтованою.

09.08.2016 Позивач подав до суду письмові пояснення на відзив б/н від 09.08.2016. За твердженням Позивача, останній не зобовязаний виконувати умови контрактів, укладених між постачальниками продукції та їх одержувачами, зокрема, умови контракту №6, укладеного між Відповідачем та ВАТ "Хачмас-Шараб", оскільки Позивач його не підписував. Також Позивач зазначив, що загальна сума нарахованих додаткових платежів за видачу вантажу в цистернах №77326585, №77331316 по накладним №031996, №031995 склала 35 504,28 грн. (з ПДВ 42 605,13 грн.). Оскільки на особовому рахунку Відповідача на початок січня 2016 року залишок коштів складав 3 817,44 грн., з останнього було стягнуто 06.01.2016 платежі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №06010001 на загальну суму 2 206,32 грн., з ПДВ 2 647,59 грн., та 10.01.2016 платежі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №10010003 на загальну суму 886,60 грн., з ПДВ 1 063,92 грн. За твердженням Позивача, Відповідач не заперечував проти стягнення сум по накопичувальним карткам №№06010001, 10010003, тому вони не є спірними. Залишок коштів на зазначеному особовому рахунку Відповідача складає 105,94 грн., у звязку з чим Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення збору за зберігання вантажу та пені за прострочення цього платежу.

21.09.2016 Відповідач подав до суду доповнення вих. б/н, б/д до відзиву на позовну заяву про стягнення збору за зберігання вантажу та пені за прострочення платежу. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначає, що договір №ПР/ДН-1-14270/НЮп "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги" не діє, оскільки, по-перше, в даному випадку Відповідач є отримувачем вантажу, а не вантажовласником, по-друге, заявку загальної форми ГУ-12/ГУ-12К на надання вагонів, що є умовою для здійснення перевезення, він не подавав.

17.10.2016 Позивач подав до суду письмові пояснення по справі за вих. №880/337 від 13.10.2016. Як зазначає Позивач, згідно актів загальної форми ГУ-23 №№59, 60 вантаж в цистернах №77326585, №77331316 був затриманий на колії станції для митного оформлення через дві години після передачі повідомлення про прибуття вантажу з 00:30 17.12.2015 до 18:00 19.12.2015, після чого був поданий на колію №6 станції під вивантаження, згідно листа б/н від 16.12.2015 від одержувача. Станцією Божедарівка були складені акти загальної форми ГУ-23 для матеріальної відповідальності, згідно вимог п. 3 Правил складання актів, а саме: №455 від 16.12.2015 про затримку цистерн №№77326585, 77331316 з 21:35 17.12.2015 до 21:35 04.01.2016; №20 від 06.01.2016 про затримку цих цистерн з 21:35 06.01.2016 по 15:00 14.01.2016. За твердженням Позивача, акт №455 закривався станцією через складання місячного звіту щодо нарахованих додаткових зборів, акт №20 був складений на продовження матеріальної відповідальності ТОВ "Сімферопольський винно-коньячний завод". Даний факт, на думку Позивача, не спростовує вину Відповідача, оскільки час знаходження спірних цистерн на його відповідальності підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

14.11.2016 Відповідач подав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву за вих. №701 від 14.11.2016. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначає, що первісні документи складені Позивачем з порушенням вимог чинного законодавства, що перешкоджає дослідженню обставин справи та встановленню правомірності та вірності розрахунків збору за зберігання вантажу та пені від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

В судовому засіданні 28.11.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття", 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця (). ПАТ "Українська залізниця" розпочала свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015. Згідно зі ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ "Українська залізниця", усі права та обовязки ДП Придніпровська залізниця переходять до правонаступника ПАТ "Українська залізниця".

23.09.2014 державне підприємство "Придніпровська залізниця" (надалі Залізниця) та товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (надалі Відповідач, Вантажовласник) уклали договір №ПР/ДН -1-14270/НЮп "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги" (надалі - Договір), предметом якого згідно пункту 1.1 є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, повязаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, Вантажовласник зобовязується предявляти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, передані в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках форми ГУ-12/форми ГУ-12К та заявки на подачу вагонів /контейнерів/ надавати згідно правил перевезень вантажів; здійснювати навантаження /вивантаження/ вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобовязується приймати до перевезення та видавати вантажі Вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в Тарифному керівництві №1 чинному на момент надання послуг та додатку №1 до цього договору (п. 2.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2.3, 4.3 Договору, для проведення розрахунків і обліку сплачених сум Залізниця відкриває для Вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду №7917616 та коду вантажовідправника, вантажоодержувача №4875. У разі відсутності на особовому рахунку Вантажовласника коштів, необхідних для оплати перевезення та додаткових послуг, у тому числі плати за користування вагонами і контейнерами, а також відмови від оплати наданих послуг, Залізниця припиняє приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно із статтею 62 Статуту залізниць з одночасним віднесенням відповідальності на Вантажовласника за невиконання плану перевезень, затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу.

В пункті 2.4 сторонами договору узгоджено, що вантажовласник зобовязується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги, перелічені в Тарифному керівництві №1 та додатку №1 до договору, у тому числі плату за користування вагонами і контейнерами шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу підїзної колії на рахунок Залізниці №3276 в АТ "Ощадбанк" МФО 305482, .

Договір укладено сторонами строком на рік. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги (п. 7.4 Договору).

16.12.2015 о 21:35 за залізничними накладними №031996, №031995 зі станції Худат Азербайджанської Республіки на станцію Божедарівка прибули цистерни №77326585, №77331316 з вантажем "настойки спиртовые прочие" для одержувача товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод".

Відповідачу було передано повідомлення 16.12.2015 о 22:30 про готовність подавання цистерн під вивантаження 19.12.2015 о 18:00, що підтверджується витягом з книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2, що міститься в матеріалах справи (а.с. 23). Листом б/н від 16.12.2015 Відповідач просив подати цистерни №77326585, №77331316 під вивантаження на 6 колію станції (а.с. 30).

Актами загальної форми ГУ-23 №59, №60 встановлено затримку вагонів №77326585, №77331316, повязану з митним оформленням вантажу. Зазначені вище вагони прибули 16.12.2015 о 21:35. Відповідно до вищевказаних актів, час початку затримки вагонів 17.12.2015 о 00:30, час закінчення затримки вагонів 19.12.2015 о 18:00 (а.с. 13, 14).

19.12.2016 технолог ОСОБА_5, уповноважений довіреністю ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" №304725 від 23.01.2015, одержав вантаж в цистернах №77326585, №77331316 за накладними №031996, №031995, що підтверджується відміткою про одержання вантажу в графі 65 цих накладних (а.с. 24, 25).

Згідно з Памяткою форми ГУ-45 №48 про подавання вагонів, цистерни №77326585, №77331316 перебували на відповідальності ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод".

Відповідно до акту загальної форми ГУ-23 №455 від 16.12.2015, вагони №77326585, №77331316 затримані на колії станції з вини одержувача ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" через невиконання пункту 2.4 Договору. Згідно з актом №455 від 16.12.2015 за затримку цистерн з 21:35 16.12.2015 до 18:00 19.12.2015 Позивачем нараховано збір за зберігання вантажу в сумі 1 761,80 грн. (з ПДВ 2 114,16 грн.).

Керуючись пунктами 2.4, 4.4 договору №ПР/ДН -1-14270/НЮп "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", нормами Господарського та Цивільного кодексів України, Позивач просить стягнути з Відповідача збір за зберігання вантажу в сумі 2 114,16 грн. та пеню за прострочення платежу з 14.01.2016 по 14.06.2016 в сумі 5 156,65 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

Положеннями 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №567/6855 08.07.2002, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства; затримки вагонів (контейнерів), повязаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для митних, санітарних та інших правил. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання актів, але не менше як двома особами.

Згідно з пунктами 6, 7, 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, для одержання вантажу одержувач повинен надати на станцію довіреність. Вантаж разом з накладною видається на станції призначення одержувачу, зазначеному в накладній, після внесення ним усіх належних залізниці платежів. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, про закінчення вантажних операцій і готовність вагонів до забирання локомотивом залізниці вантажовласник повинен повідомити станцію по формі повідомлення, яка наведена у пункті 12 цих Правил. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, яким передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача (п. 4 Правил зберігання вантажу).

Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України №317 від 26.03.2009, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах за масу брутто, округлену до повних тонн. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

На підставі вимог п. 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №866/5087 24.11.2000 Позивачем був нарахований Відповідачу збір за зберігання вантажу за ставками, наведеними в підпункті 2.1 пункту 2 Розділу ІІІ Тарифного керівництва №1.

Зважаючи на вищенаведені нормативні приписи, акти загальної форми ГУ-23 №59, №60 засвідчують затримку вагонів (контейнерів), повязану з митним оформленням вантажу та є підставою для матеріальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність нарахування Позивачем збору за зберігання вантажу Відповідачу.

Як вбачається з акту загальної форми ГУ-23 №455, часом початку затримки на колії №4 станції слід вважати 21:35 16.12.2015.

Згідно Пам'ятки №48 про подавання вагонів форми ГУ-45, часом подавання вагонів на колію №6 станції, тобто часом закінчення затримки є 18:00 19.12.2015.

З урахуванням встановленого ст. 46 Статуту залізниць України терміну безоплатного зберігання вантажу - 24 години, а також необхідності округлення неповної доби до повної відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, збір за зберігання вантажу слід розраховувати за 2 доби (68 годин 25 хвилин - 24 годин = 44 години 25 хвилин (або 1,8 діб) таким чином:

4,00 грн. (ставка збору за 1 тонну) х 2,002 (діючий коефіцієнт) х 110 тонн х 2 доби = 1 761,76 грн. (з урахуванням ПДВ 2 114,11 грн.).

Відтак, перевіркою правильності здійсненого Позивачем розрахунку збору за зберігання вантажу була встановлена арифметична помилка, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення збору за зберігання вантажу підлягають задоволенню частково, в сумі 2 114,11 грн.

Згідно з пунктом 4.4 Договору, у разі виникнення заборгованості за перевезення вантажів та додаткові послуги, у тому числі плату за користування вагонами і контейнерами, Вантажовласник сплачує Залізниці пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком Позивача розмір пені за період нарахування з 14.01.2016 по 14.06.2016 складає 5 156,65 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки судом було встановлено, що з Відповідача підлягає стягненню збір за зберігання вантажу в сумі 2 114,11 грн., пеня за заявлений Позивачем період нарахування з 14.01.2016 по 14.06.2016 (153 дні) становить 367,95 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача.

Заперечення Відповідача щодо неправомірності нарахування збору за зберігання вантажу, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання Відповідача на те, що затримка цистерн відбулася не з вини Відповідача, а в звязку з непредявленням Позивачем грошових вимог до належного замовника послуг перевезення товару ВАТ "Хачмас-Шараб", оскільки Позивач не є стороною контракту №6 від 26.10.2015, укладеного між Відповідачем та ВАТ "Хачмас-Шараб", тому не зобовязаний виконувати умови зазначеного контракту.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, будинок 14-А, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Яворницького, 108, ) 2 114,11 грн. збору за зберігання вантажу, 367, 95 грн. пені, 470,41 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.12.2016.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя І.І. Колісник

Суддя ОСОБА_6