ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" листопада 2016 р.Справа № 921/583/16-г/17
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль

про зобов'язання здійснити демонтаж самочинно збудованої будівлі,

за участю представників:

позивач: ОСОБА_2, довіреність №4476/01 від 23.07.2012р.;

відповідач: не з'явився.

Суть справи:

Позивач - Тернопільська міська рада, м.Тернопіль, звернувся 16.09.2016р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду за вх.№638 від 16.09.2016р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль, про зобов'язання здійснити за власні кошти демонтаж самочинно збудованої будівлі, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Клінічна, 1, розташованої на земельній ділянці, наданій в оренду згідно договору від 16.10.2015р. для обслуговування торгового павільйону.

Позов обґрунтовується наступними документами: копією договору оренди земельної ділянки від 16.10.2015р.; копією рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015р. №6/61/251; копією паспорта прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 18.03.2016 року №05/16; копією листа Комунального закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" від 22.07.2016р. №01-2/1495; копією експертного висновку №1778:2016 Звіту про науково-технічне обстеження об'єкта архітектури (збудованого об'єкта) на відповідність чинним Державним будівельним нормам України від 15.08.2016р.; копією наказу управління містобудування, архітектури та кадастру від 05.09.2016р. №4 та іншими документами, поданими на підтвердження підставності заявлених вимог.

Ухвалою господарського суду від 19 вересня 2016 року порушено провадження у справі, витребувано від сторін додаткові документи, а судове засідання призначено на 04.10.2016р. з подальшим неодноразовим відкладенням розгляду справи, востаннє на 22.11.2016р., з підстав, наведених в ухвалах суду від 04.10.2016р., 25.10.2016р., 08.11.2016р., 15.11.2016р.

Представник позивача надав додатково, згідно супровідного листа без номеру та дати за вх.№20073 від 22.11.2016р., документи на підтвердження відсутності у відповідача дозвільних документів на будівництво двоповерхової будівлі торгового призначення. В судовому засіданні представник міської ради просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з'явився, витребуваних судом документів не подав, інших клопотань в порядку господарського процесуального законодавства не заявив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений у відповідності до правил Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його проживання (м.Тернопіль, вул.Київська, 9/94), вказану у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг № від 31.10.2016р. долучений до матеріалів справи) поштовою кореспонденцією з повідомленням про врученням ухвал суду від 19.09.2016р., 04.10.2016р., 08.11.2016р. та 15.11.2016р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, проведення якої слід доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідному інституту судових експертиз, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до доводів позовної заяви та пояснень представника позивача спір між сторонами виник у звязку з тим, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено самочинне будівництво обєкту нерухомості двоповерхової будівлі, на земельній ділянці, котру надано їй в орендне користування під розташування торгового павільйону (тимчасової споруди) згідно договору оренди від 16.10.2015р., що вбачається із Звіту про науково-технічне обстеження об'єкта архітектури на відповідність збудованого об'єкта чинним Державним будівельним нормам України, де зазначено, що споруда за адресою: вул.Клінічна, м.Тернопіль, не відповідає вимогам Державних будівельних норм України та відноситься до другої категорії складності об'єктів (п.43 Звіту), а отже є нерухомим майном. Даний факт послугував підставою прийняття 05.09.2016р. Управлінням містобудування, архітектури та кадастру наказу "Про анулювання паспорта прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності". Згідно п.1 якого анульовано паспорт привязки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності торгового павільйону за адресою: м.Тернопіль, вул.Клінічна, за реєстраційним №05/16 від 18.03.2016р., оформленого Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Даний наказ було доведено до відома підприємця листом Управління №711/14 від 05.09.2016р. (фіскальний чек відділення поштового звязку від 06.09.2016р. знаходиться в матеріалах справи).

За твердженнями позивача, здійснення будівництва обєкту торгового призначення, а також його розміщення на земельній ділянці, що передана відповідачу в орендне користування під розташування торгового павільйону без паспорту привязки тимчасової споруди, без отримання містобудівних умов та обмежень, без виготовлення проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт є самочинним будівництвом обєкту нерухомості, що в свою чергу, є неприпустимим, а тому такий обєкт підлягає демонтажу.

В силу приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема норм ст.ст.32, 33, 34 цього Кодексу, обовязок доказування фактів, що складають предмет позову, лежить на учаснику процесу, який на такі обставини посилається. В силу процесуального закону суд не вправі самостійно збирати докази на підтвердження тих чи інших тверджень або заперечень учасників спору.

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет їх належності та допустимості. Належність доказів являє собою спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

В даному випадку до предмету доказування обставин, на які посилається позивач, входить підтвердження факту здійснення відповідачем самочинного будівництва на спірній земельній ділянці та приналежності наявних споруд, що знаходяться на орендованій відповідачем земельній ділянці, до обєкту нерухомості, їх відповідності будівельним нормам, визначених законом.

Втім, позивачем не надано, а матеріали справи не містять достатніх документальних доказів, на підставі яких суд може дійти однозначного та переконливого висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо визначення спірного обєкта як обєкту нерухомості, що відноситься до другої категорії складності, щодо порушення та невідповідність даного обєкту вимогам Державних будівельних норм, викопіюванню та схемі Паспорту привязки тощо, що свідчить про необхідність отримання судом розяснень з питань, що потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст.41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", на підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України, судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі її розгляду.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Одним з видів експертиз згідно п.1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N53/5 є, зокрема, будівельно-технічна.

Відповідно до приписів ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. З цією метою ухвалою суду від 15.11.2016р. розгляд справи було відкладено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подання запитань, які вона вважає за необхідне поставити на вирішення експерту.

В судовому засіданні 22.11.2016р. представник позивача зіслався на думку суду з приводу остаточного визначення переліку питань.

За приписами п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково - дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до цього переліку Тернопільська область обслуговується Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, а тому суд доручає проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

За приписами п.23 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати пов'язані з проведенням судової експертизи під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Враховуючи вищенаведені приписи та зважаючи, що обовязок доведення факту порушення відповідачем вимог чинного законодавства в сфері містобудування шляхом здійснення самочинного будівництва обєкту торгового призначення покладено на позивача, тому й обовязок оплати вартості судової будівельно-технічної експертизи суд відносить на Тернопільську міську раду.

Згідно пункту 2.3.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно. Законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому, господарський суд покладає на експерта обовязок надати суду перелік додаткових документів, необхідних для проведення судової експертизи.

Керуючись Законом України "Про судову експертизу", ст.ст.22, 41, 42, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №921/583/16-г/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м.Тернопіль, вул.Січових Стрільців, 4.

2. На дослідження експертизи поставити такі питання:

1) Які споруди знаходяться на земельній ділянці, наданій в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 Валерівній згідно договору оренди від 16.10.2015р., площею 0,0045га по вул.Клінічна у м.Тернополі за кадастровим №:07:013:0019? Зазначити їх характеристики;

2) Чи наявні споруди (споруда) торгового призначення є обєктом нерухомого майна (якщо так, то якої категорії складності), чи тимчасовою спорудою?

3) Чи відповідає двоповерхова споруда по вул.Клінічна у м.Тернополі, що розміщена на земельній ділянці, площею 0,0045га за кадастровим №:07:013:0019 виготовленій документації, на підставі якої видано Паспорт привязки за реєстраційним №05/16 від 18.03.2016р.?

4) Чи були порушені вимоги Державних будівельних норм України при будівництві двоповерхової споруди по вул.Клінічна у м.Тернополі, якщо так, то які саме та в чому вони полягають?

3. Матеріали справи №921/583/16-г/17 направити Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Тернопіль, вул.Січових Стрільців, 4) для проведення судової експертизи.

4. Зобов'язати Тернопільську міську раду (м.Тернопіль, вул.Листопадова, 5, ідентифікаційний код 343343305) провести оплату вартості проведення експертизи згідно наданого експертною установою рахунку та надати суду відповідні докази.

5. Покласти на експертну організацію (експерта) обов'язок надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК України.

6. Зобов'язати Тернопільську міську раду та фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 забезпечити належні умови та безперешкодний доступ судового експерта до земельної ділянки, площею 0,0045га по вул.Клінічна у м.Тернополі за кадастровим №:07:013:0019 та до споруд, які на ній розташовані, з метою експертного дослідження.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених обов'язків.

8. Копію ухвали направити: Тернопільській міській раді, м.Тернопіль, вул.Листопадова, 5; фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1; Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м.Тернопіль, вул.Січових Стрільців, 4 (з матеріалами справи).

Суддя Н.О. Андрусик