ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/2320/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Гаражного кооперативу «Новий»

до Васильківської міської ради

за участю третіх особі які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Васильківської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 селищної ради

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 20.07.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 671/09-28 від 27.09.2016 року);

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: не зявився

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Гаражного кооперативу «Новий» до Васильківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Васильківської міської ради «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу «Новий» на території військового містечка № 11» від 20.08.2010 року та про визнання недійсним, укладеного між Гаражним кооперативом «Новий» та Васильківською міською радою, на виконання зазначеного рішення, Договору оренди земельної ділянки від 05.08.2011 року, яким позивачу надано в оренду земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0036, що знаходиться на території військового містечка № 11 в м. Василькові Київської області.

В обгрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідач не будучи розпорядником спірної земельної ділянки, яка згідно кадастрового плану перебуває за межами м. Василькова та не є власністю територіальної громади м. Василькова, не мав права передавати в оренду спірну земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року порушено провадження у справі № 911/2320/16 та призначено справу до розгляду на 23.08.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 23.08.2016 року, представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Крім того, в судовому засіданні 23.08.2016 року представник позивача надав письмові пояснення на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року, з приводу того, хто був власником та розпорядником спірної земельної ділянки на момент прийняття відповідачем спірного рішення та укладення спірного Договору оренди земельної ділянки від 05.08.2011 року, де зазначив, що на момент прийняття відповідачем спірного рішення та укладення спірного Договору розпорядником земель за межами населених пунктів Васильківського району Київської області, в тому числі, спірної земельної ділянки, була Васильківська районна державна адміністрація.

Відтак, пояснення Васильківської районної державної адміністрації мають значення для правильного вирішення спору. У звязку з чим, у відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 23.08.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Васильківську районну державну адміністрацію. Розгляд справи відкладався до 21.09.2016 року.

В судове засідання 21.09.2016 року представники відповідача та третьої особи не зявилися, вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року та 23.08.2016 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 29.09.2016 року. Також, ухвалою від 21.09.2016 року продовжено строк розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 29.09.2016 року представник третьої особи не зявився, третя особа вимоги вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 23.08.2016 року не виконала, позивач вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року та 23.08.2016 року не виконав, третя особа про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

29.09.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, яким останній проти позову заперечує, посилаючись на те, що 09.02.2007 року Васильківська міська рада ухвалила рішення № 08.78-16 «Про погодження межі м. Васильков та смт. Глеваха», яким включила житловий масив військового містечка № 11 площею 91,3 га до території м. Василькова, у звязку з чим, на підставі акту прийому-передачі спільні комісії Васильківської міської ради та ОСОБА_1 селищної ради, спірна земельна ділянка житлового масиву військового містечка № 11 була прийнята в межі Васильківської міської ради, а відтак на момент передачі в оренду спірної земельної ділянки позивачу саме відповідач був розпорядником спірної земельної ділянки.

За таких обставин, враховуючи, що позивач стверджує про належність спірної земельної ділянки саме ОСОБА_1 селищній раді, тому рішення у справі щодо такої земельної ділянки може вплинути на права і обовязки ОСОБА_1 селищної ради, у відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду від 29.09.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 селещну раду. Розгляд справи відкладався до 13.10.2016 року.

В судове засідання 13.10.2016 року представник третьої особи2 не зявився, позивач вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 25.07.2016 року та від 23.08.2016 року не виконав, третя особа2 вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 29.09.2016 року не виконала, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Розгляд справи відкладався до 20.10.2016 року.

В судове засідання 20.10.2016 року представник відповідача та третіх осіб 1,2 не зявилися, третя особа2 вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 29.09.2016 року не виконала, відповідач та треті особи1,2 про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розглчд справи відкладався до 07.11.2016 року.

У звязку з перебуванням судді КарпечкінаТ.П. на лікарняному розгляд справи 07.11.2016 року не відбувся та був перенесений на 28.11.2016 року.

В судовому засіданні 28.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував, треті особи в судове засдання не зявились.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позовні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами доказми та пояснення, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що Рішенням 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання (відповідача) № 09.212-54-У від 20.08.2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу «Новий» на території військового містечка № 11» був затверджений проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гаражному кооперативу «Новий» (позивачу) на території військового містечка № 11 під існуючими гаражами.

Наведеним Рішенням було передано позивачу в оренду земельну ділянку, кадастровий № :03:007:0036, загальною площею 1,3161 га на території військового містечка № 11 під існуючими гаражами терміном на 10 років, та доручено міському голові укласти договір оренди земельної ділянки згідно чинного законодавства.

05.08.2011 року між відповідачем, як Орендодавцем, та позивачем, як Орендарем, був укладений Договір оренди земельної ділянки б/н (далі - Договір), за яким відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий № :03:007:0036), яка знаходиться на території військового містечка № 11 в м. Василькові Київської області, згідно Рішення 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання № 09.212-54-У від 20.08.2010 року, загальною площею 1,3161 га, з терміном оренди 10 років та орендною платою 4% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на день укладання договору становила 30203,21 грн.

Однак, позивач зазначає, що 10.02.2016 року з метою виконання вимог ст.289 ПК України, листа ДФС України від 19.01.2016 року № 1656/7/99-99-17-04-02-16 «Про зміни до Податкового кодексу України та індексацію нормативної грошової оцінки земель», у відповідності до вимог п.10 Договору оренди від 05.08.2011 року, позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Васильківському районі із заявою про надання витягу із технічної документації з нової нормативно-грошової оцінки орендованої ділянки.

12.02.2016 року за вих. №622/86-16 з Управління Держгеокадастру у Васильківському районі була отримана відповідь, з якої вбачається, що дана земельна ділянка розташована за межами м. Василькова, а тому надання витягу можливе лише за умови її включення в межі м.Василькова у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивач стверджує, що йому з 12.02.2016 року стало відомо, що відповідач, приймаючи рішення сесії та укладаючи Договір оренди, не мав відповідних повноважень.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України Земельного кодексу України (в редакції на 05.08.2011 року) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають в державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 Земельного кодексу України.

Статтею ст.122 Земельного кодексу України визначено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, згідно з п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції на 05.08.2011 року сільські, селищні, міські ради здійснюють повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів.

Передача земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб за межами населених пунктів для будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з огляду на п. в) ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України належить до компетенції районних державних адміністрацій.

У звязку з чим, позивач зазначає, що в порушення ст. 122, ч.1 ст.124 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції на 05.08.2011 року, ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі» в редакції на 02.10.2003 року, оскільки спірна земельна ділянка розташована за межами м. Василькова, Васильківська міська рада не мала повноважень розпоряджатись такою земельною ділянкою.

Також, з огляду на викладене, позивач зазначає, що Договір оренди землі укладений з порушенням ч. 1 ст.203 Цивільного кодексу України, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання Договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначає, що відомості у Витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 16.09.2010 року, наданому Васильківським міським відділом земельних ресурсів, з якого вбачається, що місцезнаходженням спірної земельної ділянки є м. Васильків, не відповідає дійсності та спростовується відповіддю Управління Держгеокадастру у Васильківському районі № 622/86-16 від 12.02.2016 року та листом Глевахівського селищного голови від 23.06.2008 року, в якому остання погоджує присвоєння кадастрового номера даній спірній земельній ділянці.

Крім того, знаходження спірної земельної ділянки за межами м.Василькова підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 13.07.2016 року, згідно якого місцем розташування даної земельної ділянки є селище міського типу Глеваха Васильківського району Київської області.

Позивач в позові просить визнати недійсним та скасувати рішення 54 сесії Васильківської міської ради Київської області 5 скликання № 09.212-54-У від 20.08.2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу «Новий» на території військового містечка № 11»; визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки б/н, укладений 05.08.2011 року між Васильківською міською радою та Гаражним кооперативом «Новий», та зареєстрований Відділом Держкомзему у м. Василькові за № 00096 05.08.2011 року, з моменту укладення.

Позивач надав пояснення з приводу розбіжностей в його назві, виявлених в ході розгляду справи, з яких вбачається, що Гаражний кооператив «Новий», Автогаражний кооператив «Новий» та Обслуговуючий кооператив гаражний кооператив «Новий», є однією і тією ж юридичною особою.

Відповідач в ході розгляду справи проти позову заперечував, зазначив та надав докази, що згідно витягу ДЗК про земельну ділянку від 06.09.2016 року спірна земельна ділянка розташована в Київській області, м.Васильків, на території в/м №11, документом на підставі якого відведена земельна ділянка є рішення Васильківської міської ради від 20.08.2010 року №09.212-54-05.

Як вбачається з наданих відповідачем пояснень та доказів, 30.03.2001 року ОСОБА_1 селищна рада рішенням №244-15 «Про затвердження генерального плану розвитку селища Глеваха та погодження меж міста Васильків» затвердила генеральний план розвитку селища з виключенням житлового масиву в/м №11 з території селища та звернулася до міської ради з клопотанням про погодження меж селищної ради.

12.06.2001 року Васильківська міська рада ухвалила рішення №8-14 «Про погодження меж міста Василькова», яким погодила межі м.Василькова та смт. Глеваха загальною площею 3100 га.

09.02.2007 року Васильківська міська рада ухвалила рішення №08.78-16 «Про погодження межі м.Василькова та смт. Главаха», яким погодила межу м.Василькова та смт. Глеваха з включенням житлового масиву в/м №11 площею 91,3 га до території м.Василькова.

13.03.2007 року актом прийому-передачу спільні комісії Васильківської міської ради та ОСОБА_1 селищної ради земельна ділянка житлового масиву в/м №11 була прийнята в межі Васильківської міської ради.

Таким чином, на момент передачі в оренду спірної земельної ділянки позивачу, землі в/м №11 були передані Васильківській міській раді і знаходились в межах населеного пункту м. Василькова.

З огляду на викладені обставини та надані відповідачем докази, судом встановлено, що за наслідками розмежування між Васильківською міською радою та ОСОБА_1 селищною радою, фактично погоджено межі м. Василькова і масив військового містечка № 11, на території якого позивачу надано в оренду спірну земельну ділянку, передано до меж м. Василькова.

Відповідні обставини не заперечені ОСОБА_1 селищною радою, яка була залучена до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Крім того, відомості листів Управління Держгеокадастру у Васильківському районі № 622/86-16 від 12.02.2016 року та Глевахівського селищного голови від 23.06.2008 року, які не є розпорядчим чи правовстановлюючими документами, не відповідають фактичним обставинам і не є належним і допустимим доказом в підтвердження позиції позивача.

Щодо відомостей Витягу з Державного земельного кадастру від 13.07.2016 року № НВ-016, відповідні відомості суперечать фактичним обставинам, крім того спростовуються відомостями наданого відповідачем ОСОБА_4 з Державного земельного кадастру від 06.09.2016 року № НВ-016, який видано пізніше.

Щодо посилань позивача на порушення порядку встановлення меж населеного пункту, відповідні обставини свідчать про наявність спору про межі м. Василькова і не підлягають дослідженню та вирішенню в межах даної справи. При цьому, питання розмежування території стосується м. Василькова та смт. Глеваха, між яким і підлягає розгляду відповідний спір в разі його наявності. Також, питання щодо порушення порядку встановлення меж може бути ініційоване відповідними уповноваженими органами, прав та інтересів яких воно стосується.

Крім того, позивач, який є Орендарем спірної земельної ділянки, наполягаючи на визнанні недійсними рішення ради та Договору оренди, за яким йому надано в користування спірну земельну ділянку, не обґрунтував, які його права та законні інтереси порушено.

Як визначено ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Також ст. 155 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, наведені норми законодавства повязують, як можливість звернення до суду, так і скасування акту місцевого самоврядування не лише з фактом його суперечності законодавству, а й з фактом порушення цивільних прав або інтересів відповідної особи.

З огляду на викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем вимог законодавства щодо надання позивачу в оренду спірної земельної ділянки і не визначено яке право позивача порушено і підлягає захисту.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені та не обґрунтовані, тому не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.12.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін