ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Справа № 923/1012/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 міської ради Херсонської області, просп. Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

до: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Перший ОСОБА_3", вул. Кірова, буд. 48, офіс 811, м. Херсон, ідентифікаційний код 34457963,

про спонукання до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність № 9-1983-9/21 від 29.12.2015;

від відповідача: не прибули

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 міська рада Херсонської області 21.09.2016 звернулася з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Перший ОСОБА_3", м. Херсон, про спонукання до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовуються та мотивуються наступними обставинами.

Позивач стверджує, що 19.11.2007 між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ "Перший ОСОБА_3" був укладений договір оренди земельної ділянки, за яким на підставі рішення міської ради від 05.10.2007, № 593 відповідачеві було надано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під закінчення будівництва 9-ти поверхового житлового будинку з офісними приміщеннями загальною площею 0,2521 га (землі зайняті поточним будівництвом), яка знаходиться у м. Херсоні по вул. Петренка, 26, із земель запасу. Договір зареєстрований у ОСОБА_1 міській філії Державного підприємства "ОСОБА_1 регіональний центр земельного кадастру" 27.12.2007 за № 82.

Згідно до умов додаткової угоди від 17.12.2012 на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 26.09.2012 № 808 строк оренди було поновлено на три роки до 05.10.2015 року.

Позивач вважає, що строк договору оренди закінчився, але відповідач не звертався до нього із заявою про поновлення договору оренди. При цьому, позивачеві стало відомо з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2016 (номер ідентифікаційної довідки 68465998), що відповідач ТОВ "Перший ОСОБА_3" є власником об'єкту незавершеного будівництва, недобудованого будинку готовністю 18%.

Вважаючи, що ОСОБА_1 міська рада не може укладати договори оренди з іншими особами, окрім власника нерухомого майна, позивач просить постановити рішення, яким зобовязати відповідача оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку кадастровий номер :23:004:0111, загальною площею 0,2521 га, на якій розташоване нерухоме майно - об'єкт незавершеного будівництва, недобудований будинок готовністю 18% за адресою м. Херсон, вул. Петренка, 26.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав.

Заслухавши представника позивача, обговоривши в судовому засіданні усі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Правовідносини, які є предметом дослідження суду, регулюються нормами цивільного, господарського, та земельного законодавства стосовно оренди земельних ділянок комунальної власності.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У Законі України "Про оренду землі" стаття 27 "Захист прав орендаря та орендодавця на орендовану земельну ділянку" виходячи із своєї назви, мала би визначати за змістом умови і форми захисту прав як орендаря так і орендодавця на орендовану земельну ділянку, однак не містить відповідних приписів щодо персони орендодавця, що вказує на можливість застосування аналогічних приписів щодо захисту прав орендарів, а також застосування до цих випадків загальних норм цивільного законодавства.

Згідно приписів ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

З відносин, що є предметом спору вбачається, що сторона договору орендодавець не змінює умов договору, а просить спонукати землекористувача оформити документи на землекористування, оскільки останній є власником будівлі на земельній ділянці, що ним використовується.

Приписами ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено підстави припинення договору оренди землі. Договір оренди землі, зокрема, припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Зазначеними нормами права, таким чином, визначено, що договір оренди земельної ділянки, яка передана у користування власнику житлового будинку, будівлі або споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці не може бути припинений інакше як через відчуження права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна (будинок, будівлі або споруди) іншій особі.

Ці приписи Закону України "Про оренду землі" кореспондуються з приписами ст. 12 Цивільного Кодексу України, якою визначено, що власник може відмовитися від свого майнового права, а отже, одночасно, і від похідного права, яким є право оренди.

Це означає, що власник, не відмовившись (не відчуживши) від свого майнового права на будівлі і споруди, що знаходяться на земельній ділянці, не може відмовитися від права оренди, які є взаємопов'язаними.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовими правами, похідними від права власності.

Згідно ст. 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Загальними умови виконання господарських зобов'язань (ст. 193 ГК України) є обовязок учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що договір оренди земельної ділянки, що укладений між позивачем та відповідачем, є господарським договором, умови зміни або розірвання якого визначено законом, отже мають бути дотриманими.

Так, відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 9-16), 19.11.2007 між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ "Перший ОСОБА_3" був укладений договір оренди земельної ділянки, за яким відповідачеві було надано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під закінчення будівництва 9-ти поверхового житлового будинку з офісними приміщеннями загальною площею 0,2521 га, яка знаходиться у м. Херсоні по вул. Петренка, 26, із земель запасу. Договір зареєстрований у ОСОБА_1 міській філії Державного підприємства "ОСОБА_1 регіональний центр земельного кадастру" 27.12.2007 за № 82.

Згідно п. 8 Договору оренди від 19.11.2007, договір укладався строком на п'ять років до 05.10.2012 року.

Сторонами укладена додаткова угода від 17.12.2012 (а.с. 17) на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 26.09.2012 № 808 строк оренди було поновлено на три роки до 05.10.2015 року, встановлено розмір орендної плати (п. 9 договору), визначено, що у разі припинення права користування земельною ділянкою орендар сплачує орендну плату за увесь час перебування земельної ділянки у його користуванні (п. 31 договору).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 21) відповідач ТОВ "Перший ОСОБА_3" є власником об'єкту незавершеного будівництва, недобудованого будинку готовністю 18% на земельній ділянці по вул. Петренка, 26 у м. Херсоні, кадастровий номер 510136900:23:004:0111, право власності на який зареєстровано 06.08.2007 року.

За таких обставин суд встановив, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, яка передана йому в оренду відповідно до договору оренди земельної ділянки від 19.11.2007 між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ "Перший ОСОБА_3" та додаткової угоди до цього договору від 17.12.2012, здійснює будівництво нерухомо майна (9-ти поверхового житлового будинку) на цій земельній ділянці, яка знаходиться у м. Херсоні по вул. Петренка, 26, є власником об'єкту незавершеного будівництва, недобудованого будинку готовністю 18% на цій земельній ділянці, кадастровий номер 510136900:23:004:0111.

Договором передбачено, що зміни умов договору здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (п. 36 договору).

Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. 39 договору).

Дія договору припиняється за взаємною згодою сторін (п. 38 договору).

Договором не передбачено умов і порядку поновлення договору.

Відповідно до ст.764 ЦК України визначено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Зокрема, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено форму поновлення договору оренди землі - додаткову угоду до договору. Так, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова відповідача як орендаря земельної ділянки від підписання зазначеної додаткової угоди, за таких обставин, є безпідставною.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди пройшов державну реєстрацію, так само як і додаткова угода була зареєстрована 15.03.2013 року в управлінні земельних відносин, містобудування та землекористування за № 02130084. Отже, право користування земельною ділянкою не припинено, фактично та юридично відповідач є землекористувачем, право оренди виникло та зберігається за ним на підставі договору оренди.

Досліджені судом обставини та норми права, вказують на те, що договір оренди між сторонами не припинився, отже позивач має захистити свої права шляхом надсилання відповідачеві додаткової угоди про поновлення дії договору оренди.

Вимога про спонукання до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку не має правових підстав, оскільки такі документи, як вбачається з матеріалів справи, були виготовлені при укладанні договору оренди, земельна ділянка є сформованою та є обєктом цивільних прав між сторонами.

За таких обставин, враховуючи наявність прямої вказівки закону щодо обовязковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі без прийняття рішення органу місцевого самоврядування, при обставинах, що склалися, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту своїх прав таким що не відповідає закону, зокрема ст. 16 ЦК України.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2016 року.

Суддя П.Д. Пригуза