номер провадження справи 34/104/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 Справа № 908/2547/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача не зявився; від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 12/1 від 23.05.2016 р.; від третьої особи - не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2547/16,

за позовом: Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33);

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Оранта-Січ (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична особа ОСОБА_2 (м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, 2-Б).

про стягнення суми.

Сутність спору:

30.09.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна про стягнення з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Оранта-Січ 11689,52 грн. шкоди в порядку регресу згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7364041 від 08.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2547/16, присвоєно номер провадження 34/104/16, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу ОСОБА_2, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 17.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.10.2016 р. розгляд справи відкладено на 02.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 16.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.11.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 30.11.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору страхування № 250571491.13 від 26.07.2013 р. позивачем, внаслідок понесених у ДТП 30.01.2014 р. пошкоджень транспортного засобу, виплачено страхувальнику ТОВ «Перша лізингова компанія» суму страхового відшкодування 12 689,52 грн. Враховуючи, що відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси № 520/1528/14-п від 04.03.2014 р. винуватцем у ДТП визнано водія ОСОБА_2, цивільно-правову відповідальність якого застраховано відповідачем (поліс АС/7364041), позивач, на його думку, після виплати страхового відшкодування, набув право вимоги (регресу) до особи відповідальної за завданий збиток - відповідача. Просить стягнути з відповідача, суму сплаченого ним страхового відшкодування за вирахуванням франшизи (1000 грн.) 11 689,52 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 12, 22, 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не зявився, клопотанням від 10.10.2016р. просив суд розглянути спір за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

ПАТ Страхова компанія Оранта-Січ, відповідач по справі, проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві за вих.№4340 від 27.10.2016р., вважає, що вартість відновленого ремонту пошкодженого транспортного засобу має бути визначена за результатами оцінки проведеної аварійним комісаром, експертом або субєктом оціночної діяльності. СТО, на думку відповідача, не може визначати оцінену шкоду у встановленому Законом порядку, однак позивачем виплату страхового відшкодування було здійснено саме на підставі рахунку СТО. При цьому, СТО завищено вартість ремонту транспортного засобу страхувальника, оскільки за розрахунком фахівців відповідача вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля має складати 4 462,85 грн. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2, третя особа по справі, відзиву на позов не надав, своїм правом на участь в судовому процесі не скористався.

ОСОБА_3 зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників учасників, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014р., ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху внаслідок чого був пошкоджений автомобіль «Шкода», д.н.з АА6843ОА. Дані обставини встановлені та підтверджуються довідкою № 9342188 про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2014р., та постановою Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2014р. по справі № 520/1528/14-п.

Транспортний засіб «Шкода», д/н НОМЕР_2, який є другим учасником ДТП, застраховано в ПрАТ Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 250571491.13 від 26.07.2013р., зі строком дії договору починаючи з 26.07.2013р. по 25.07.2014р. ОСОБА_3 умов страхування, на підставі повідомлення страхувальника про автоаварію від 31.01.2014р., акту огляду транспортного засобу від 31.01.2014р., заяви страхувальника від 04.04.2014р., страхового акту № 112428 від 09.04.2014р., рахунку-фактури СТО ДП «Автотрейдинг-Одеса» на суму 15227,43 грн., актів виконаних робіт №ТО14-01903, №ТО14-03821 від 21.03.2014р., складених СТО та страхувальником, страхова компанія - ПрАТ Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна здійснило виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 12 689,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4248 від 14.05.2014р.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4, що підтверджується зазначеною вище постановою суду.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, на момент настання ДТП була застрахована відповідачем за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7364041. ОСОБА_3 умов полісу АС/7364041, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи встановлено у розмірі 50 000,00 грн., франшиза складає 1000 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією за вих.№ 1667 від 10.04.2015р. про виплату страхового відшкодування в порядку регресу з проханням сплатити страхове відшкодування, виплачене позивачем страхувальнику в сумі 12 689,52 грн.

Однак, станом на момент розгляду спору відповідачем не компенсовано позивачеві сплачену суму страхового відшкодування. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем суму боргу 11 689,52 грн., було визначено з врахуванням встановленої полісом відповідача франшизи у розмірі 1000 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 25 ЗУ Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна виконано свої зобовязання за договором добровільного страхування № 250571491.13 від 26.07.2013р. та сплачено страхове відшкодування по пошкодженому автомобілю НОМЕР_3, в сумі 12 689,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4248 від 14.05.2014р.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

ОСОБА_3 з ст. 27 Закону України Про страхування, ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_1, була застрахована ПАТ Страхова компанія Оранта-Січ (відповідачем у справі), саме відповідач в даному випадку є особою відповідальною за завдані збитки. До позивача, який сплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування у межах фактичних витрат. ОСОБА_3 наданих позивачем доказів, такі витрати складають суму 11 689,52 грн.

Заперечення відповідача про обовязковість складання звіту за результатами оцінки проведеної аварійним комісаром, експертом або субєктом оціночної діяльності для визначення суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховним Судом України у листі від 19.07.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Розмір страхового відшкодування сплачений позивачем згідно платіжного доручення № 4248 від 14.05.2014р. в сумі 12 689,52 грн., було визначено на підставі розрахунку станції технічного обслуговування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_3 та актів виконаних робіт, складених між СТО та страхувальником за наслідком здійснення такого ремонту. При цьому, визначену у актах виконаних робіт №ТО14-01903, №ТО14-03821 від 21.03.2014р. суму 15 227,43 грн., позивачем при призначенні розміру страхового відшкодування, було зменшено на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість 2 537,91 грн. (15 227,43 грн. - 2 537,91 грн. = 12 689,52 грн.).

Матеріали свідчать, що саме цю суму виплачено позивачем страхувальнику, тож до нього в порядку ст. 27 ЗУ Про страхування в межах фактичних витрат (12 689,52 грн.) перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

Здійснена позивачем виплата страхового відшкодування в сумі 12 689,52 грн. (без врахування зносу) на користь страхувальника не суперечить приписам статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовам договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 250571491.13 від 26.07.2013р.

ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного тайна України від 24.11.2003 №142/5/2092, фізичний знос КТЗ (його складників) - це утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

У пункті 7.38 ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) зазначено, що значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

В розумінні зазначеної ОСОБА_3 автомобілі марки Шкода підпадають під визначення «інших легкових КТЗ», а отже значення коефіцієнта фізичного зносу даної марки автомобіля приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років.

Як вбачається з матеріалів справи, із застрахованим позивачем автомобілем Шкода, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2013 року випуску, ДТП сталася у 2014 році, тобто його строк експлуатації на момент скоєння ДТП не перевищував 7 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу дорівнює нулю.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав усі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

При предявлені даного позову, позивачем враховано передбачену умовами полісу АС/7364041 франшизу в розмірі 1 000,00 грн., та зменшено вимоги на цю суму.

Таким чином, вимоги про стягнення суми 11 689,52 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Оранта-Січ (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16, ідентифікаційний код юридичної особи: 02307292) на користь Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код юридичної особи: 16285602) суму 11 689 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят девять) грн. 52 коп. страхового відшкодування, 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.12.2016 р.

Суддя А.О. Науменко