ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Справа № 926/1341/15
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
на постанову від 07.06.2016 Львівського апеляційного господарського суду
у справі№926/1341/15 господарського суду Чернівецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вторчермет"
простягнення 64 090,00 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - Хлабистін Д.М. (дов. від 25.10.16)

Від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" (правонаступником якого є ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця") звернулося до з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вторчермет" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 64090,00грн.

Рішенням від 10.02.2016 господарського суду Чернівецької області (головуючий суддя Дутка В.В., судді: Ковальчук Т.І. та Скрипничук І.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем застосував інший спосіб зважування, аніж той, який застосував відповідач, а різний спосіб зважування може суттєво впливати на показник маси вантажу. Таким чином, на думку суду, комерційний акт не доводить факту неправильного зазначення відповідачем маси вантажу (лом чорних металів), оскільки цей акт складений на підставі даних переважування вагону з повною зупинкою без розчеплення вагону, що є порушенням вимог п. 10 Правил приймання вантажів до перевезень, а тому не доводить вину відповідача.

Постановою від 07.06.2016 колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду у складі головуючого: Юрченко Я.О., Зварич О.В., Матущака О.І. рішення господарського суду Чернівецької області залишено без змін.

ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" у касаційній скарзі просить рішення та постанову суду судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення яким позов задовольнити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, а також невзяттям до уваги доводів позивача та ненаданням їм належної правової оцінки.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.02.2015 ТОВ "Вторчермет" зі станції Охтирка Південної залізниці по залізничній накладній № 44561686 відправлено на адресу ВАТ "Запоріжсталь" на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці лом чорних металів, зокрема у вагоні № 65945313 відправлено вантаж вагою 66500кг. Вантаж завантажено вантажовідправником, масу визначено на вагонних вагах.

Для зважування вагона перед його відправкою відповідач звернувся до ДП "Охтирськимй комбінат хлібопродуктів", який провів 07.02.2015 зважування вагону № 65945313 на справних 150-тонних вагонних вагах, що підтверджується технічним паспортом на ваги і витягом із журналу повірок.

За послуги ДП "Охтирськимй комбінат хлібопродуктів" відповідач сплатив 367, 88грн, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №4 від 02.02.2015.

Відповідно до довідки начальника станції Охтирка від 15.05.2015, зі станції Охтирка 07.02.2015 було прийнято до перевезення вагон №65945313 по ж/д накладній №44561686, вагою нетто 66500кг, брутто 91500кг, тара 2500кг.

При проходженні вагону через станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу та виявлено, що у вагоні №65945313 маса вантажу не відповідає масі, вказаній у накладній, за результатами якої станцією Синельникове-1 Придніпровської залізниці складено комерційний акт РА №007036/26/255 від 10.02.2015.

У зв'язку з виявленням факту неправильного зазначення у залізничній накладній №44561686 маси вантажу залізницею на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України відповідачу нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в загальній сумі 64090,00 грн., з урахуванням провізної плати за один вагон 12 818, 00 грн.

Несплата вказаного вище штрафу у добровільному порядку стала підставою для звернення ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" з позовом у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статей 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.4 ст. 909, ч.1 ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про транспорт" підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Статтею 2 Статуту залізниць України передбачено, що обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

За ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Суди попередніх інстанцій при відмові в позові виходили з того, що дані комерційного акту РА №007036/26/255 від 10.02.2015 щодо маси ватажу не доводять факту неправильного зазначення відповідачем маси вантажу (лом чорних металів), оскільки цей акт складений на підставі даних переважування вагону №65945313 з повною зупинкою без розчеплення вагону, тоді як відповідачем зважування вантажу здійснювалось на вагонних вагах з зупинкою та розчепленням вагона. На думку судів, такий спосіб визначення маси вантажу (з повною зупинкою без розчеплення вагону) суперечить п. 10 Правил приймання вантажів до перевезень, відповідно до якого метали всіх найменувань, до яких входить лом чорних металів, які перевозяться навалом, зважується із зупинкою і розчіпленням вагонів.

Судова колегія не погоджується з висновками судів попередніх металів з огляду на наступне.

Відповідно до п.37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником.

Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Тобто, дана норма передбачає такі способи визначення маси вантажу, як зважування та розрахунок без деталізації яким чином це зважування проводиться.

При цьому, п.10 Правил приймання вантажів до перевезень визначає, зокрема, що із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі:

зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом;

харчові в цистернах (олія, меляса тощо);

картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження.

При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Тобто, в даному пункті виокремлено лом кольорових металів, але не зазначено про лом чорних металів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суди при розгляді справи та застосуванні п.10 Правил приймання вантажів до перевезень мали визначити чи відноситься вантаж - лом чорних металів - до переліку вантажів щодо яких зважування проводиться із зупинкою і розчіпленням вагонів, при цьому розмежувавши поняття метали всіх найменувань та лом кольорових і чорних металів.

Після з'ясування всіх обставин справ можливо зробити висновок чи доводять дані комерційного акту РА №007036/26/255 від 10.02.2015 щодо маси ватажу факт неправильного зазначення відповідачем маси вантажу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час здійснення якого суду необхідно врахувати вищезазначені обставини, які стали підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, і повністю встановивши фактичні обставини справи, підтверджені належними та допустимими доказами, з наданням їм обґрунтованої юридичної оцінки, вирішити спір з приводу наявності чи відсутності підстав для задоволення позову із застосуванням до спірних правовідносин відповідних норм матеріального права.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

Постанову від 07.06.2016 Львівського апеляційного господарського суду у справі №926/1341/15 господарського суду Чернівецької області та рішення від 10.02.2016 господарського суду Чернівецької області скасувати; справу направити на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий суддя І. Ходаківська

О. Яценко

С. Бакуліна