РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016Справа №910/15724/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі: Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоспад" про стягнення 182 512,05 грн., за участю представників позивача - Скрипнюк С.В., довіреність №б/н від 12.04.2016 року, відповідача - Відішенко О.В., довіреність №б/н від 05.04.2016 року, прокурора - Греськів І.І., посвідчення №041072,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №7 звернувся з позовом в інтересах держави в особі Подільської районної у місті Києві державної адміністрації до відповідача про стягнення 151 616,39 грн. заборгованості по орендній платі за договором №2542/15 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.10.2016 року.

16.11.2016 року прокурором через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

16.11.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву про часткову оплату заборгованості та розстрочення виконання рішення суду.

16.11.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 28.11.2016 року.

21.11.2016 року прокурором через канцелярію суду надано заяву про залишення без розгляду заяви від 16.11.2016 року про збільшення розміру позовних вимог, яка задоволена судом.

28.11.2016 року прокурором через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій прокурор просить стягнути 182 512,05 грн., яка прийнята судом до розгляду.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та прокурора дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.12.2015 року між Подільською у місті Києві районною адміністрацією (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоспад" (орендар) було укладено договір №2542/15 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до умов якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київської міської ради з питань власності віл "16" вересня 2015 року №45 та розпорядження Подільської районної у місті Києві державної адміністрації від "30" вересня 2015 року №609 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 13/34 літ Б для розміщення закладу з продажу непродовольчих товарів - 164,3 кв. м., пункту надання побутових послуг (майстерня по виготовленню та ремонту інструментів) - 49,2 кв. м. (пункт 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди орендна плата визначається на підставі п. 9 та п. 2.1. Методики розрахунку орендної плати територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київради від 21.04.2015 №415/1280 і становить без ПДВ: 222,08 грн. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому за базовий місяць розрахунку складає 47413,59 грн. (сума без ПДВ) та 9482,75 грн. (сума ПДВ) разом 56896,31 грн. (сума орендної плати розраховується в додатку до договору).

Пунктом 3.2. договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно п. 3.8. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря не пізніше 15 числа поточного місяця.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт передачі орендодавцем орендареві орендованого майна згідно договору підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2015 року, що підписаний та належним чином завірений сторонами та міститься в матеріалах справи.

Поясненнями позивача, прокурора, частково відповідача, актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.12.2015 року та наданим суду позивачем розрахунком підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати згідно договору, яка з урахуванням часткової оплати станом на 18.11.2016 року становить 182 512,05 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 року по 18.11.2016 року, який підписаний обома сторонами та міститься в матеріалах справи.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 182 512,05 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

16.11.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву розстрочення виконання рішення суду.

У своїй заяві відповідач просить надати розстрочку виконання рішення, яке буде прийнято судом, посилаючись на те, що у разі стягнення вказаної заборгованості, наявна загроза банкрутства відповідача.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду.

Згідно п.6. статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року, розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Як випливає зі змісту положень п. 7.2. вищезгаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Сторони при укладенні договору погодили між собою, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 3.8. договору).

Водночас відповідачем не надано суду доказів, які б могли підтвердити відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, або їх арешту, відомостей про фінансовий стан, даних бухгалтерської звітності, які могли б свідчити про загрозу банкрутства, тощо.

Таким чином, відповідачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підстави для розстрочення виконання рішення, тому в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання даного рішення судом відмовлено.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоспад" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 34/13; код 19138706) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 36, код 39609111) 182 512 (сто вісімдесят дві тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 05 коп. заборгованості за договором оренди комунального майна.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоспад" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 34/13; код 19138706) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, код 02910019) судовий збір в розмірі 2 737 (дві тисячі сімсот тридцять сім) грн. 68 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.12.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна