ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2016 Справа № 920/719/16
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/719/16

за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми,

про визнання недійсним рішення,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 22/15425 від 31.12.2015,

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю № 1 від 01.02.2016,

В судовому засіданні, розпочатому об 10 год. 00 хв. 14.11.2016 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 12 год. 10 хв. 21.11.2016 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.05.2016 року № 19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», судові витрати, повязані з розглядом спору покласти на відповідача.

Відповідач у своєму відзиві на позов за № 03-04/1270 від 05.08.2016 року просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач, не надавши інформацію у повному обсязі на вимогу відповідача від 23.11.2015 року за № 02-10/2986 щодо надання інформації, вчинив правопорушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

А тому, як зазначає відповідач, підстави для скасування рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.05.2016 року № 19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні 05.10.2016 року заперечуючи проти позиції відповідача, зазначив, що позивачем не подано інформацію на пункт 5 вимоги голови Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.11.2015 року за № 02-10/2986 у звязку з тим, що виконавець не зрозумів змісту пункту 5 даної вимоги.

У додаткових поясненнях № 03-09/1818 від 09.11.2016 відповідач на заперечення позивача зазначає, що відповідно до пункту 5 вищевказаної вимоги позивачеві необхідно було надати відповідачеві копії технічних умов на приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, виданих ним протягом 2014-2015 років, що містять вимоги щодо ремонту (реконструкції, санації тощо) діючих комунальних мереж. Відповідно до листа позивача (відповіді на вимогу від 23.11.2015 року за № 02-10/2986 щодо надання інформації) від 07.12.2016 № 19/13429 (а.с. 29) ним зазначено, що починаючи з 2014 року позивачем надано 243-од. технічних умов юридичним особам, та 557-од. фізичним особам, практично в усіх передбачено необхідний комплекс особливих умов відповідно до обєму водоспоживання заявленого заявником, тому позивач вважає недоцільним надавати копії документів такого великого обєму.

Відповідач зазначає, що розділ «особливі умови» технічних умов виданих позивачем містить конкретні вимоги виконати капітальний ремонт водопровідного колодязя, виконати заміни пожежних гідрантів та пожпідстаки у водопровідному колодязі. А тому, доводи позивача про нерозуміння ним які саме технічні умови вимагаються відповідачем у вищезгаданій вимозі, спростовуються змістом самих технічних умов КП «Міськводоканал», що містять вимоги щодо ремонту (реконструкції) діючих комунальних мереж.

У письмових додаткових поясненнях № 03-09/1856 від 17.11.2016 року відповідач зазначає, що при визначенні розміру штрафу ним враховано, що вимога від 23.11.2015 року № 02-10/2986 щодо надання інформації була надіслана позивачеві з метою збирання доказів під час розгляду справи № 02-06/43-2015 про порушення останнім законодавства про захист економічної конкуренції, доказів існування помякшуючих обставин позивачем відповідачеві надано не було. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) позивача за 2015 рік склав 123844,38 тис. грн. Таким чином, розмір штрафу у сумі 54000 грн., накладеного рішенням адмінколегії відповідача від 17.05.2016 № 19, відповідає вимогам статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Представник позивача у своїх письмових поясненнях у даній справі звертає увагу суду на те, що листом від 01.03.2016 № 19/2093 ним надано письмові пояснення відповідачеві стосовно того, що технічні умови, які він видає, не підпадають під опис документів, наведених в пункті 5 вимоги відповідача від 23.11.2015 № 02-10/2986 щодо надання інформації. У документообігу позивача відсутні технічні умови на приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення, які б містили вимогу щодо ремонту (реконструкції, санації тощо) діючих комунальних мереж.

Також позивач вказує на те, що надання ним на виконання пункту 5 вимоги відповідача від 23.11.2015 № 02-10/2986, всіх технічних умов на приєднання до мереж водопостачання та водовідведення, виданих з 2014 - 2015 р.р., свідчило б про визнання позивачем порушення, а саме факту, що технічні умови містять вимогу щодо ремонту (реконструкції, санації, тощо) діючих комунальних мереж.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.05.2016 року № 19 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано дії позивача, які полягали у поданні інформації на вимогу голови територіального відділення від 23.11.2015 року № 02-10/2986 у неповному обсязі, порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановленні головою територіального відділення строки.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення № 19 від 17.05.2016 року, на позивача накладено штраф у розмірі 54000,00 грн. (пункт 2 резолютивної частини рішення № 19 від 17.05.2016).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на супровідному листі відповідача № 02-06/837 від 18.05.2016 року (а.с. 12), оспорюване позивачем вищезазначене рішення він отримав 24.05.2016 року.

Позивач 21.09.2015 року звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19 від 17.05.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки відповідача щодо порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції є помилковими, оскільки на думку позивача, в його діях відсутнє порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а оспорюване рішення ґрунтується на недоведених, неповно встановлених обставинах та не відповідає вимогам діючого законодавства.

Позивач зазначає, що відповідачем при винесенні оспорюваного рішення не враховано те, що позивач не мав можливості надати на виконання пункту 5 вимоги відповідача від 23.11.2015 № 02-10/2986, копії технічних умов на приєднання до мереж водопостачання та водовідведення, виданих протягом 2014-2015 років, які б містили вимоги до майбутніх споживачів щодо ремонту (реконструкції, санації, тощо) діючих комунальних мереж позивача із-за їх відсутності.

Відповідач з позовними вимогами позивача не погоджується у звязку з їх необґрунтованістю та правомірністю прийняття ним оспорюваного рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами письмові докази, дослідивши позицію позивача, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України.

Відповідно до статті 6 згаданого Закону, Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює голова Комітету.

Компетенція голови територіального відділення Антимонопольного комітету України визначена у статті 17 вищезгаданого Закону, відповідно до якої голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження:

- проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від субєктів господарювання, обєднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обовязковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 цього ж Закону субєкти господарювання, обєднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобовязані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню та оприлюдненню, крім випадків:

1) надання інформації органам слідства та суду відповідно до закону;

2) недотримання вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

3) інших випадків, встановлених законом.

Особа, яка надає інформацію як інформацію з обмеженим доступом, зобовязана зазначити, яка саме інформація має обмежений доступ, у тому числі які саме документи або частини документів містять інформацію з обмеженим доступом.

З наведеного вище випливає, що органи Антимонопольного комітету України не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обовязок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Окрім цього, відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою відділення строки; подання інформації в неповному обсязі; подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягне за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вчинення субєктом господарювання порушення у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки тягне за собою накладення штрафу у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Необхідність отримання інформації обумовлена тим, що територіальним відділенням розглядається справа № 02-06/43-2015, розпочата за результатом розгляду заяв гр. ОСОБА_3 від 14.08.2015 б/н (вх. № 01-26/77-В від 14.08.2015) та гр. ОСОБА_4 від 07.09.2015 б/н (вх. № 01-26/83-С від 11.09.2015) за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції у діях позивача, які полягають у видачі технічних умов замовникам - фізичним особам, що містять неправомірні вимоги щодо виконання робіт з ремонту (реконструкції) діючих мереж централізованого водопостачання та водовідведення.

В ході розгляду зазначеної справи № 02-06/43-2015, з метою всебічного, повного та обєктивного зясування необхідних обставин, головою територіального відділення на підставі своїх повноважень, визначених статтями 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», пунктом 3 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, було направлено позивачу вимогу від 23.11.2015 № 02-10/2986 (далі - вимога) щодо надання інформації.

Вимогою було встановлено десятиденний строк надання запитуваної інформації з дня її отримання. Звернень від позивача щодо подовження строку надання інформації на вищезазначену вимогу до відповідача не надходило.

Крім того, відповідачем було повідомлено позивача, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою відділення строки; подання інформації в неповному обсязі; подання недостовірної інформації є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону у вигляді накладення штрафу у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

У відповідь на вимогу позивачем листом від 07.12.2015 № 19/13429 (а.с. 29) надано відповідачеві запитувану пунктами 1-4 вимоги інформацію у повному обсязі.

Разом з тим, щодо виконання пункту 5 вимоги позивач повідомив відповідачеві, що починаючи з 2014 року та на даний час ним надано 243 одиниці технічних умов юридичним особам та 557 одиниць технічних умов фізичним особам, практично в усіх передбачено необхідний комплекс особливих умов відповідно до обєкту водоспоживання заявленого замовником, тому позивач вважає недоцільним надавати копії документів такого великого обєму.

Відповідно до пункту 5 вищезазначеної вимоги позивач повинен був надати у десятиденний строк копії технічних умов на приєднання до мереж; централізованого водопостачання та водовідведення, виданих КП «Міськводоканал» СМР протягом 2014-2015 років, що містять вимоги щодо ремонту (реконструкції, санації тощо) діючих комунальних мереж.

Відповідно до статті 30 «Технічні умови» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення обєкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Таким чином, виходячи із визначення терміну «технічні умови» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», це ті умови за виконання яких абонент (споживач) може приєднатись до інженерних мереж, в даному випадку мережі централізованого водопостачання міста Суми.

Окрім того, розділ «особливі умови» технічних умов, виданих позивачем, містить конкретні вимоги виконати капітальний ремонт водопровідного колодязя, виконати заміни пожежних гідрантів та пожпідстаки у водопровідному колодязі.

А відтак, доводи позивача про нерозуміння останнім, які технічні умови вимагалися відповідачем, спростовуються змістом самих технічних умов КП «Міськводоканал», що містять вимоги щодо ремонту (реконструкції) діючих комунальних мереж». Крім того, зміст листа позивача від 07.12.2015 року № 19/13429 в частині відмови позивача надати відповідачеві інформацію не містить посилань не нерозуміння пункту 5 вимоги відповідача від 23.11.2015 року № 02-10/2986, а навпаки свідчить про те, що позивач розумів, що технічні умови це комплекс умов та вимог, розумів, яку саме інформацію він мав надати, але не надав лише під тим приводом, що вважає недоцільним надавати копії документів такого великого обєму.

Відповідач звертає увагу суду на те, що відсутність інформації, яка вимагалась у позивача пунктом 5 вимоги, перешкоджає подальшому розгляду справи № 02-06/43-2015.

Таким чином, позивач, не надавши інформацію на пункт 5 вимоги, подало відповідачеві інформацію у неповному обсязі, чим вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вчинення субєктом господарювання порушення у вигляді неподання (пункт 13 статті 50 цього ж Закону), подання в неповному розмірі (пункт 14 статті 50 цього ж Закону) чи подання недостовірної інформації (пункт 15 статті 50 вищезгаданого Закону) тягне за собою накладення штрафу у розмірі до одного відсотки доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України у неповному обсязі можна віднести до порушення тяжкість якого під час визначення розміру штрафу враховується як помірна.

Під час розрахунку розміру штрафів за вищезазначене порушення органи Антимонопольного Комітету повинні керуються засадами правової визначеності, пропорційності, недискримінаційності та брати до уваги:

- розмір доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф;

- мету запиту (збирання доказів під час розгляду заяви, справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо);

- субєкта порушення (відповідач у справі, заявник у справі, інша особа).

При цьому, розмір накладеного штрафу не може перевищувати меж, визначених у частинах другій та пятій статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При визначенні розміру штрафу відповідачем було враховано, що вимога була надіслана позивачеві з метою збирання доказів під час розгляду справи № 02-06/43-2015 про порушення останнім законодавства про захист економічної конкуренції. Доказів існування помякшуючих обставин позивачем відповідачеві надано не було.

Відповідно до наданих позивачем відповідачеві даних, дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) останнього за 2015 рік склав 123844,38 тис. грн.

Таким чином, розмір штрафу у розмірі 54000 грн., накладеного рішенням адмінколегії відповідача від 17.05.2016 № 19 відповідає вимогам статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а саме:

- неповне зясування обставин, які мають значення для справи;

- недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Наявність таких підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення позивачем у даному випадку не доведено.

Відповідачем доведено, що дії позивача що полягали у поданні інформації на вимогу голови територіального відділення від 23.11.2015 року № 02-10/2986 у неповному обсязі, є порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, що перешкоджає подальшому розгляду адміністративною колегією відповідача справи № 02-06/43-2015.

Тому такі дії позивача обґрунтовано визнано відповідачем порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 25.11.2016.

Суддя ОСОБА_5