ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

30.11.2016р. Справа № 905/63/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

скарги Публічного акціонерного товариства Банк Форум м. Київ

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області

по справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Форум м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю МІДО-ІНТЕРНЕШНЛ

м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Міла м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю №10/12-01 від 03.06.2016р);

від відповідача не явився;

від ВДВС не явився;

суть скарги:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.04.2016р. позовні вимоги ПАТ Банк Форум м. Київ до ТОВ МІДО-ІНТЕРНЕШНЛ м. Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ Міла м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені частково; звернуто стягнення на майно, що належить відповідачу відповідно до іпотечного договору б/н від 30.08.2007р., предметом іпотеки є нерухоме майно: будівля цеху по вичинці пушно-хутрової сировини, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк. вул.Постишева 6, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №334652, індексний №5128476, виданого Реєстраційною службою Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, державний реєстратор ОСОБА_2, 20 червня 2013р. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване 22.04.2013р. за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 0, номер запису про право власності 745842, ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 5130322), сформований Державним реєстратором ОСОБА_2 Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьк 20.06.2013р., предмет іпотеки включає в себе будівлю цеху з вичинки хутрової сировини (літ. А-2), загальною площею 1426,4кв.м., прибудови (літ. А`-1), загальною площею 155,5кв.м., прибудови (літ.А-1) загальною площею 138,1кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, кадастровий №:00:017:0989, площею 0,2387га, яка знаходиться у користуванні ТОВ МІДО-ІНТЕРНЕШНЛ на підставі договору користування земельною ділянкою №4/5410, укладеного з Донецької міською радою та зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів Донецької міської ради, про що в книзі реєстрації договорів вчинено запис 19.02.2013р. №4/5410. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення міської ради (КВЕД 18.30.0-виробництво і фарбування хутра і овечих шкір), в рахунок задоволення грошових вимог позивача за кредитним договором №0077/07/00-KLI від 29.03.2007р. в сумі 3482158,58доларів США заборгованості за кредитом, 464868,14доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою вартістю майна, що складає 7624721,00грн. без ПДВ згідно висновку судової експертизи №742 від 01.03.2016р. про оцінку ринкової вартості нерухомого майна; стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 66441,64грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 5544,00грн. - оплати за експертизу; в решті вимог відмовлено.

Ухвалою від 20.04.2016р. виправлено описку в тексті рішення господарського суду від 19.04.2016р., встановлено вважати вірним номер кредитного договору - №77/07/00-KLI.

На виконання вказаного рішення 26.07.2016р. видано відповідні накази.

07.11.2016р. через канцелярію господарського суду надійшла скарга ПАТ Банк Форум на рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно повідомлення від 10.10.2016р.

В цій скарзі скаржник просить визнати незаконним рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно повідомлення від 10.10.2016р. та зобовязати ВДВС відкрити виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/63/15 виданого 26.07.2016р. та виконати виконавчий документ своєчасно та у повному обсязі.

В підтверження надав копії наказу від 26.07.2016р., повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №608/4-16П7121 від 10.10.2016р., заяви про відкриття виконавчого провадження №1-10.2505/2016 від 30.09.2016р. та докази її направлення до ДВС.

08.11.2016р. від скаржника надійшли докази направлення 31.10.2016р. скарги до ДВС (опис вкладення до цінного листа).

21.11.2016р. на електронну адресу господарського суду Донецької області від ДВС надійшли заперечення на скаргу (28.11.2016р. повторно отримані поштою), в яких проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що державний виконавець обґрунтовано повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки, по-перше, він не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, а, по-друге, стягувачем не надані докази сплати авансового внеску, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження». Також зазначив, що моментом предявлення виконавчого документу до виконання є саме момент надходження цього документу до державного виконавця. В запереченнях просив суд розглянути скаргу без державного виконавця. Господарським судом клопотання розглянуто та задоволено.

28.11.2016р. від скаржника надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання задоволено судом.

30.11.2016р. представник стягувача в судове засідання явився, наполягав на задоволенні скарги, оскільки виконавче провадження до теперішнього часу не відкрите, наказу господарського суду від 26.07.2016р. не прийнято до виконання ВДВС та знаходиться у стягувача.

Представники боржника та ВДВС не скористались своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого повідомлені належним чином. Обізнаність ВДВС підтверджується відповідним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення 11.11.2016р. ухвали господарського суду.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення боржника про день, місце та час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд ,-

встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.04.2016р. позовні вимоги ПАТ Банк Форум м. Київ до ТОВ МІДО-ІНТЕРНЕШНЛ м. Донецьк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ Міла м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені частково; звернуто стягнення на майно, що належить відповідачу відповідно до іпотечного договору б/н від 30.08.2007р., предметом іпотеки є нерухоме майно: будівля цеху по вичинці пушно-хутрової сировини, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк. вул.Постишева 6, який належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №334652, індексний №5128476, виданого Реєстраційною службою Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, державний реєстратор ОСОБА_2, 20 червня 2013р. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване 22.04.2013р. за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 0, номер запису про право власності 745842, ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, згідно з витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 5130322), сформований Державним реєстратором ОСОБА_2 Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьк 20.06.2013р., предмет іпотеки включає в себе будівлю цеху з вичинки хутрової сировини (літ. А-2), загальною площею 1426,4кв.м., прибудови (літ. А`-1), загальною площею 155,5кв.м., прибудови (літ.А-1) загальною площею 138,1кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, кадастровий №:00:017:0989, площею 0,2387га, яка знаходиться у користуванні ТОВ МІДО-ІНТЕРНЕШНЛ на підставі договору користування земельною ділянкою №4/5410, укладеного з Донецької міською радою та зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів Донецької міської ради, про що в книзі реєстрації договорів вчинено запис 19.02.2013р. №4/5410. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення міської ради (КВЕД 18.30.0-виробництво і фарбування хутра і овечих шкір), в рахунок задоволення грошових вимог позивача за кредитним договором №0077/07/00-KLI від 29.03.2007р. в сумі 3482158,58доларів США заборгованості за кредитом, 464868,14доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою вартістю майна, що складає 7624721,00грн. без ПДВ згідно висновку судової експертизи №742 від 01.03.2016р. про оцінку ринкової вартості нерухомого майна; стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 66441,64грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 5544,00грн. - оплати за експертизу; в решті вимог відмовлено.

Ухвалою від 20.04.2016р. виправлено описку в тексті рішення господарського суду від 19.04.2016р., встановлено вважати вірним номер кредитного договору - №77/07/00-KLI.

На виконання вказаного рішення 26.07.2016р. видано відповідні накази.

30.09.2016р. (згідно фіскального чеку та витягу з мережі Інтернет з офіційного веб-порталу УДППЗ «Укрпошта») ПАТ Банк Форум м. Київ звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у Донецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження №1-10.2505/2016 від 30.09.2016р. за наказом від 26.07.2016р. щодо звернення стягнення на майно.

10.10.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у Донецькій області ОСОБА_4 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №608/4-16П7121, з посиланням на п.п.8, 10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016р.), які передбачають у якості підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ненадання підтвердження сплати авансового внеску та предявлення виконавчого документу не за підвідомчістю.

Повідомлення отримане банком 17.10.2016р. Скарга подана до господарського суду 31.10.2016р.

За приписами ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, скарга подана скаржником з дотриманням встановленого законодавством терміну.

Господарський суд при розгляді скарги по суті виходить з наступного:

При винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №608/4-16П від 10.10.2016р. державний виконавець керувався Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016р. (зокрема, п.п.8, 10 ч.4 ст. 4), який набрав чинності 05.10.2016р. та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (п. 4 розділу І), затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 в редакції від 29.09.2016р., яка також набрала чинності 05.10.2016р.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (в редакції від 29.09.2016р.) відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За вимогами ч.2 ст. 26 Закону (в редакції від 02.06.2016р.) до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно п.п.8, 10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) в редакції від 02.06.2016р. виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим та якщо виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Господарським судом встановлено, що скаржник звернувся 30.09.2016р. (згідно фіскального чеку та витягу з мережі Інтернет з офіційного веб-порталу УДППЗ «Укрпошта») до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у Донецькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження №1-10.2505/2016 від 30.09.2016р. за наказом від 26.07.2010р. щодо звернення стягнення на майно.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 51 ГПК України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку.

Таким чином, враховуючи, що скаржник звернувся із заявою про примусове виконання рішення господарського суду та забезпечення виконання до набрання чинності Закону від 02.06.2016р. (до 05.10.2016р.), державним виконавцем помилково було застосовано положення Закону в новій редакції, відповідно застосуванню підлягали норми Закону №606-ХІV від 21.04.1999р. в редакції від 12.06.2016р.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону в редакції, яка діяла станом на 04.10.2016р., на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Суд звертає увагу на те, що твердження ДВС, викладені в запереченнях, про те, що навіть за Законом, що діяв до 05.10.2016р. сума заборгованості - 3947026,72доларів США (що еквівалентно 97837891,84грн. за курсом НБУ станом на 26.07.2016р.) не підвідомча Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у Донецькій області є помилковими, оскільки, в даному виконавчому провадженні має виконуватись рішення щодо звернення стягнення на майно, в рахунок погашення заборгованості в загальному розмірі 3947026,72доларів США, початкову вартість якого встановлено в розмірі 7624721,00грн. без ПДВ. Тобто в даному виконавчому провадженні виконання зобовязання за кредитним договором обмежується вартістю предмета іпотеки, яке має бути реалізовано шляхом проведення публічних торгів, а грошові кошти взагалі не стягуються.

Таким чином, ПАТ Банк Форум м. Київ правомірно звернувся із відповідною заявою саме до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у Донецькій області.

Крім того, Законом в редакції, яка діяла станом на момент звернення скаржника із заявою (30.09.2016р.), не передбачена сплата авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Суд також зазначає, що твердження ДВС про те, що моментом предявлення виконавчого документу до виконання є саме момент надходження цього документу до державного виконавця, а не дата надсилання поштою, є помилковими, оскільки факт предявлення виконавчого документу до виконання повязаний виключно з певним моментом реалізації стягувачем свого права щодо звернення до відповідного органу для примусового виконання рішення суду, яке може бути реалізовано або шляхом безпосереднього звернення до органу, або шляхом надіслання поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Держава, за змістом ч.4 ст. 13 Конституції України, прийняла на себе зобовязання, через свої органи, забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, встановивши рівність всіх субєктів власності перед законом.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Аналогічні за змістом висновки містяться в інших рішеннях Європейського суду з прав людини, а саме у справі "Голдер проти Сполученого Королівства (від 21.02.1975р.), Шмалько проти України .

Господарський процесуальний кодекс України також містить розділ щодо виконання рішення, ухвали, постанови. Так, зокрема, статтею 115 встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, та враховуючи конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обовязковою для національних судів згідно Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, враховуючи також справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, суд приходить до висновку про визнання дій державного виконавця незаконними.

Щодо вимоги про зобовязання відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 26.07.2010р. у відповідності до Закону в редакції, що діяла станом на 04.10.2016р., суд зазначає про її задоволення, оскільки це є обов'язком виконавчої служби згідно Закону України "Про виконавче провадження" у відповідній редакції.

Скаржник також просив зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконати виконавчий документ своєчасно та у повному обсязі, господарський суд враховує наступне:

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Згідно вимог Закону України, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту законодавства, що регулює порядок оскарження рішень, дій бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, у разі визнання неправомірними (незаконними, недійсними) рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які, згідно із Законом України "Про виконавче провадження", можуть здійснюватися тільки за розсудом державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби чи скасовувати їх акти. Крім того, наслідком проведення виконавчих дій не завжди є виконання рішення суду в повному обсязі.

Аналогічна позиція викладена в п. 9 Постанови Вищого господарського суду від 25.07.2002р. №1056 "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки", в якому зазначено, що розглядаючи скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, господарським судам слід мати на увазі, що відповідно до частини 1 статті 1212 ГПК України до компетенції господарських судів віднесено розгляд скарг на дії чи бездіяльність вказаних органів, якщо такі стосуються виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів. Оскільки висновки суду щодо обґрунтованості такої скарги не стосуються прав і обов'язків сторін у справі, за результатами розгляду скарги господарський суд виносить ухвалу. Дійшовши висновку про неправомірність дій чи бездіяльності органу Державної виконавчої служби (державного виконавця), господарський суд відповідно до положень законів України "Про державну виконавчу службу" та Про виконавче провадження визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує орган Державної виконавчої служби усунути допущені у виконавчому провадженні порушення або здійснити певні виконавчі дії.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцією України, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини,Законом України Про виконавче провадження, ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум м. Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області частково.

Визнати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №608/4-16П7121 від 10.10.2016р. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області незаконним.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/63/15 від 26.07.2010р. про примусове виконання рішення від 19.04.2016р.

В решті вимог відмовити.

Суддя О.О. Уханьова