ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2016 р.Справа № 916/2917/16

За позовом Приватного підприємства «Реал-Строй»;

До відповідача: ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальна будівельна група»

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 03.06.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність від 30.12.2015р.

Від 3-ї особи: ОСОБА_2 довіреність від 03.06.2016р.

СУТЬ СПОРУ: 01.11.2016р. до господарського суду Одеської області звернулось Приватне підприємство «Реал-Строй» з позовом до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальна будівельна група» про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

При поданні позовної заяви Приватне підприємство «Реал-Строй» надав до господарського суду Одеської області клопотання про поновлення строків на оскарження рішень ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2016р. порушено провадження по справі №916/2917/16.

16.11.2016р. до господарського суду Одеської області від відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 23.11.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

09.08.2016р. адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №57-р/к по справі №15-02/2016, яким дії ТОВ «Індустріальна будівельна група» та ПП «Реал-Строй» у вигляді погодження поведінки при проведенні Державним підприємством «Морським торгівельним портом «Южний» конкурсних торгів за наступними процедурами закупівель, а саме:

-«частини помп і компресорів» (334 до суден портофлоту) - 191 найменування (334 до суден портофлоту) - 191 найменування у 2014 році;

-«Ремонтування та технічне обслуговування машин і устаткування спеціальної призначеності (Технічне обслуговування та ремонт вузлів, механізмів і ситстем ковшових навантажувачів «Саїегріїїаг» 950G)» у 2014 році;

-«стрічки конвеєрні чи урухомлювальні/приводні паси з вулканізованої гуми» у 2015 році

були визнані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Рішенням №57-р/к від 09.08.2016р. було накладено штраф на ТОВ «Індустріальна будівельна група» у розмірі 204 000 грн. та ПП «Реал-Строй» у розмірі 204 000 грн.

Рішення №57-р/к від 09.08.2016р. було надіслано на адресу ПП «Реал-Строй» листом від 10.08.16 №02-03/2140, та, згідно поштового повідомлення №721 було отримано Приватним підприємством «Реал-Строй» 18.08.2016р.

Із зазначеним рішенням Приватне підприємство «Реал-Строй» не згоден, та вважає, що рішення № 57-р/к від 09.08.2016р. року по справі №15-02/2016 прийнято на підставі припущень, воно не відповідає реальним обставинам справи, та не обґрунтовано нормами чинного законодавства України.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято без дослідження всіх обставин в сукупності, які впливають на поведінку господарюючих субєктів у спірних правовідносинах, зокрема, встановлення обставин обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) субєкта господарювання протягом певного часу, співвідношення дій субєкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, дослідження динаміки цін, підстав і мотивів їх підвищення або зниження, витрат, які впливають на вартість товарів.

Представник позивача зазначає, що ПП «Реал-Строй» та ТОВ «Індустріальна будівельна група» не пов'язані між собою відносинами підпорядкування або співробітництва, а навпаки ведуть свою господарську діяльність в одній галузі та є конкурентами на ринку послуг, мають різних засновників (учасників) та зареєстровані за різними юридичними адресами.

Враховуючи викладене, Приватне підприємство «Реал-Строй» звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведеної норми, статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Це стосується й розгляду справ за позовами органів Антимонопольного комітету України про стягнення з суб'єктів господарювання сум штрафів та пені у зв'язку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється згідно саме з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів названого Закону. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Справи, які пов'язані із застосуванням конкурентного законодавства і однією із сторін у яких виступають громадяни, що набули статусу суб'єктів підприємницької діяльності, підлягають розгляду господарськими судами і в тому разі, коли такі громадяни втратили зазначений статус на час подання позову зі справи, але мали його на момент прийняття відповідного рішення органу Антимонопольного комітету України, у зв'язку з яким виник спір зі справи.

Розгляд справ за участю органів Антимонопольного комітету України здійснюється господарськими судами на загальних засадах рівності перед законом і судом та змагальності, визначених статтями 4-2 і 4-3 ГПК.

Відповідно статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Стаття 60. Оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Враховуючи викладене, господарський суд Одеської області відмовляє у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Реал-Строй» про поновлення пропущених строків.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Господарський суд Одеської області звертає увагу, що рішення №57-р/к від 09.08.2016р. було надіслано на адресу ПП «Реал-Строй» листом від 10.08.16 №02-03/2140, та, згідно поштового повідомлення №721 було отримано Приватним підприємством «Реал-Строй» 18.08.2016р.

А тому, судом встановлено, що строк оскарження Рішення №57-р/к від 09.08.2016р. скінчився 19.10.2016р.

Позовна заява Приватного підприємства «Реал-Строй» зареєстрована за вх.№ 3127/16 реєстрована в канцелярії господарського суду Одеської області 01.11.2016р. однак відповідно до відбитку штампу Укрпошти який наявний на конверті Приватне підприємства «Реал-Строй» направило позовну заяву до господарського суду Одеської області 25.10.2016р., тобто з пропущенням присічного строку для оскарження рішення №57-р/к від 09.08.2016р.

Згідно з п. 21 Постанови пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 р. № 15 господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необгрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи викладене, господарський суд не приймає до уваги доводи які викладені Приватним підприємством «Реал-Строй» з приводу незаконності спірного рішення.

Подання позову про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 60 закону України «Про захист економічної конкуренції», є достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.09.2009 у справі № 38/350-18/101; позивач - ЗАТ «Добробут», відповідач - Антимонопольний комітет України; рішення Антимонопольного комітету України від 18.10.2005 № 344-р).

В процесі розгляду справи, представник позивача зазначив, що раніше вже було подано аналогічну позовну заяву в межах строків даних на оскарження рішення яка була повернена позивачу у звязку з ненаданням належних у розумінні статті 54 ГПК доказів направлення позовної заяви сторонам. однак, господарський суд зазначає, що повернення господарським судом позовної заяви про визнання недійсним рішення органу Комітету, у звязку з недотриманням позивачем вимог статті 54 ГПК України, не зупиняє перебігу визначеного статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 14.10.2008р. у справі 3м 21/518-20/98; позивач - СПД Гречко, відповідач - Антимонопольний комітет України; рішення Антимонопольного комітету України № 1/ІІ-2006 від 08.06.2007р.)

Крім цього, господарський суд звертає увагу, що в рамках справи №916/2917/16 розглядається саме позовна заява яка була подана з пропущенням строку на оскарження, а тому подання позову про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 60 закону України «Про захист економічної конкуренції», є достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, оцінюючи надані документальні докази та доводи сторін, суд вважає, що у задоволені позовних вимог, слід відмовити.

Враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 та ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 28.11.2016р.

Суддя Оборотова О.Ю.