РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа № 910/16431/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Виробничого кооперативу "Контакт-90"

до 1) Комунального підприємства "Київпастранс";

2) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

про розірвання договору та повернення майна

за участю представників:

від позивача:Костін В.О.- представник за договором б/н від 23.07.2016 р.
від відповідача-1:Юрко О.Є.- представник за довіреністю № 06-5/726 від 12.09.2016 р.
від відповідача-2:Шумінська Ю.Ю.- представник за довіреністю № 062/02/07-26 від 04.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернувся Виробничий кооператив "Контакт-90" (далі - ВК "Контакт-90") з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" (далі - відповідач-1, КП "Київпастранс"), Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - відповідач-2, Департамент КМДА) про розірвання договору № 1052 від 01.03.2013 р. та повернення майна.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем-1 умов договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1052 від 01.03.2013 р. в частині забезпечення безперешкодного користування об'єктом оренди, що свідчить про істотне порушення умов договору оренди та є підставою для розірвання цього договору. Також вказав про наявність належного позивачу майна у орендованому приміщенні, яке КП "Київпастранс" неправомірно утримує, позбавивши позивача можливості вивезти дане майно.

У позові ВК "Контакт-90" просить достроково розірвати договір оренди № 1052 від 01.03.2013 р. та зобов'язати КП "Київпастранс" повернути безпідставно набуте майно в натурі, в кількості та асортименті згідно з інвентаризаційними відомостями №№ 1-3 від 03.07.2015 р.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 - КП "Київпастранс" проти позову заперечив, зазначив, що договір оренди був уже достроково розірваний за ініціативою орендодавця, також вказав, що зобов'язання повернути майно є безпідставним, оскільки воно відповідачем не утримується. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-2 - Департаменту комунальної власності КМДА позов також не визнав з підстав, зазначених відповідачем-1.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2013 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (орендодавець), Виробничим кооперативом "Контакт-90" (орендар) та Комунальним підприємством "Київпастранс" (підприємство) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1052 (далі - договір). Відповідно до цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Миропільська, 29, для розміщення складу.

Об'єктом оренди є нежитлові приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходяться на балансі Комунального підприємства "Київпастранс", загальною площею 136, 94 кв. м. на 1 поверсі, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (п.п. 2.1, 2.4 договору).

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 р. № 34/6250, та на дату підписання договору, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 44 грн. 44 коп. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає 6 085, 66 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці. Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. (п.п. 3.1, 3.2, 3.4 договору).

Згідно з п. 4.1 договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. 5.2 договору при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.03.2013 р. до 28.02.2016 р. Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмові формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами (п.п. 9.1, 9.2 договору).

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі-1, 2 на виконання умов договору надали відповідачу в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 136,94 м.кв. на 1 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 29, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 01.03.2013 р.

Як зазначає позивач, з березня 2013 р. зазначеним приміщенням він не міг користуватись, оскільки те не було звільнене від складу запчастин, що належить Службі енергетичного забезпечення КП "Київпастранс". 08.05.2013 р. ВК "Контакт-90" звернувся до КП "Київпастранс" з листом № 10, у якому просив надати йому інше приміщення аналогічної площі. Указана пропозиція була прийнята відповідачем-1 та позивачу було надано в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 108,00 м.кв., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 37, корп. 1, про що, на думку позивача свідчить підписаний акт прийому-передачі від 22.05.2013 р.

Також позивач зазначає, що починаючи з травня 2015 року, без будь-яких попереджень, вимог чи претензій, представниками найманої відповідачем-1 охоронної фірми "Шериф" почали вчинятись перешкоди в доступі представників позивача до об'єкту оренди шляхом обмеження проходу та проїзду його співробітників на територію місцезнаходження орендованого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 37.

Вказані дії відповідача-1 позивач вважає істотними порушеннями умов договору оренди, у зв'язку з чим цей договір має бути достроково розірваним у судовому порядку.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, що перебуває комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Цим же законом передбачені умови та порядок розірвання договору оренди.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У якості такого істотного порушення умов договору позивач зазначає позбавлення його відповідачем-1 права користуватись об'єктом оренди.

У даному випадку об'єктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 136,94 м.кв., за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 29, про що свідчить письмова домовленість сторін.

Проте, позивач вказує, що відповідач-1 замінив йому передбачений договором № 1052 від 01.03.2013 р. об'єкт оренди - на нежитлове приміщення, загальною площею 108,00 м.кв., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 37, корп. 1, і сторони про це підписали двостронній акт прийому-передачі від 22.05.2013 р.

Разом з тим, суд відхиляє такі доводи позивача, керуючись п. 9.2 договору, яким передбачено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами.

Також відповідно до розділу 12 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250, зміна істотних умов договору оренди здійснюється за згодою орендодавця та орендаря з обов'язковим попереднім погодженням таких змін Головним управлінням. З метою розгляду питання про зміну істотних умов договору оренди орендар подає заяву, три підписані ним примірники змін до договору. Комісія на своєму засіданні розглядає надані пропозиції та за результатами розгляду погоджує або відмовляє в погодженні питання щодо зміни істотних умов договору оренди. Орендодавець, на підставі рішення Комісії, погоджує або відмовляє в погодженні зміни істотних умов договору оренди, про що видає відповідний розпорядчий документ.

З матеріалів справи слідує, що питання про зміну істотної умови договору (об'єкту) сторонами у визначеному законом порядку не вирішувалось та не узгоджувалось, також не вносились відповідні зміни в цій частині до договору оренди № 1052 від 01.03.2013 р. А підписаний двосторонній акт від 22.05.2013 р. про передачу відповідачем-1 вказаного нежитлового приміщення, на який посилається позивач, не є належним доказом, оскільки не він передбачався умовами договору оренди та вимогами закону.

Отже, фактично об'єктом оренди за договором, укладеним між сторонами, є нежитлове приміщення, за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 29. При цьому звернення позивача з пропозицією замінити йому орендоване приміщення не свідчить про порушення КП "Київпастранс" прав орендаря на безперешкодне користування зазначеним приміщенням.

Таким чином, підставу для розірвання договору, на яку вказував позивач - порушення права на безперешкодне користування орендованим майном, судом не встановлено.

У той же час суд звертає увагу на пункт 9.3 договору, яким сторони погодили, що одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого п. 5.2 договору.

Зі змісту вказаного пункту 5.2 договору вбачається, що сторони погодили, що при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря.

Матеріали справи свідчать, що станом на 01.11.2015 р. у позивача була наявна заборгованість, внаслідок чого відповідач-2 - Департамент КМДА звернувся до позивача з вимогою № 062/07/19-12463 від 10.11.2015 р. сплатити цю заборгованість. Проте, вказану вимогу позивач залишив без задоволення.

06.01.2016 р. Департамент КМДА повторно направив позивачу вимогу № 062/07/17-100 про сплату заборгованості (станом на 01.12.2015 р.). У цій же вимозі відповідач-2 повідомив позивача про відмову від договору оренди у одностронньому порядку, у зв'язку з порушенням орендарем п. 5.2 договору в частині сплати орендних платежів, та просив звільнити орендоване приміщення, передавши його за актом приймання-передачі балансоутримувачу (КП "Київпастранс"). Вказаний лист позивач отримав 20.01.2016 р., проте залишив без виконання.

Згідно з п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" законом (статтею 782 ЦК України) передбачено право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

А відповідно до п. 9.4 договору оренди дія договору припиняється у разі, зокрема, невиконання або систематичного виконання істотних умов договору.

Отже, судом встановлено, що істотне порушення умов договору мало місце саме з боку позивача, у зв'язку з чим відповідач-2 у одностронньому порядку вчинив дії щодо розірвання договору оренди. При цьому суд враховує, що повідомлення про розірвання договору позивач отримав 20.01.2016 р., то саме з цієї дати дія договору оренди № 1052 від 01.03.2013 р. припинилась.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога ВК "Контакт-90" розірвати договір № 1052 від 01.03.2013 р. задоволенню не підлягає ще й з тієї підстави, що дія договору на час винесення рішення по даній справі є припиненою.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання КП "Київпастранс" повернути безпідставно набуте ним майно, в кількості і асортименті згідно з інвентаризаційними відомостями, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зі змісту наведених норм законодавства вбачається, що право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов'язаної особи такого майна.

У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він є власником майна, яке просить повернути за інвентаризаційними відомостями і що воно перебуває у володінні відповідача-1. При цьому надані позивачем договори зберігання, що були укладені із третіми особами, не свідчать про виникнення таких прав (власності) у ВК "Контакт-90.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно зі статтею 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Надані позивачем інвентаризаційні відомості суд не приймає до уваги, оскільки ті були складені за участю лише представників позивача (без участі представників відповідача-1, як балансоутримувача приміщення), а тому суд ставиться критично до інформації, зазначеної у цих відомостях.

Також суд відхиляє посилання позивача на витяг з кримінального провадження № 0011182, оскільки той не свідчить про привласнення керівними особами відповідача-1 майна, яке просить позивач йому повернути, а будь-які рішення щодо притягнення вказаних осіб до відповідальності (рішення суду, вирок, тощо) за незаконне привласнення майна ВК "Контакт-90" відсутні.

З урахуванням викладеного вимоги позивача про повернення майна згідно з інвентаризаційними відомостями №№ 1-3 від 03.07.2015 р. на підставі ст. 1212 ЦК України також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Виробничого кооперативу "Контакт-90" до Комунального підприємства "Київпастранс", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про розірвання договору № 1052 від 01.03.2013 р. та повернення майна.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 17 листопада 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 22 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.