ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" грудня 2016 р.Справа № 921/752/16-г/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши позовну заяву від 02.12.2016 р. (вх. № 825 від 05.12.2016 р.) приватного підприємця ОСОБА_1 (с. Бліх, Зборівський район, Тернопільська область, код НОМЕР_1) до відповідача Зборівської районної державної адміністрації ( м.Зборів, вул. Б.Хмельницького, 24, код 04058350) про виконання умов договору № 10/15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті між перевізником ОСОБА_1 і Зборівською РДА від 31.12.2014 р., повертає її і додані до неї документи без розгляду, з огляду на наступне.

Порядок подання позову до господарського суду визначений розділом VIII Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В позовній заяві від 02.12.2016 р. позивач просить стягнути заборгованість згідно договірних зобов'язянь.

Так, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Зборівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості з компенсації витрат за пільгове перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті.

Однак, фізичною особою - підприємцем в прохальній частині позовної заяви не вказано суму яка підлягає стягненню, а також не зазначено період, за який виникла заборгованість.

В якості додатку до позовної заяви позивачем наданий "Розрахунки видатків на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян при користуванні пасажирським транспортом на приміських маршрутах за 2015 рік" .

Проте, зазначені розрахунки видатків на компенсацію за пільговий проїзд не є обґрунтованим розрахунком стягуваної суми у розумінні п.5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, оскільки у згаданих розрахунках не зазначено на підставі яких саме первинних документів вони здійснені, яким чином та на підставі яких норм права розраховано суми.

В позовній заяві міститься лише посилання на укладений з відповідачем 31.12.2014 р. договір, а також в обґрунтування позовних вимог долучено до позовних матеріалів тільки договір від 31.12.2014 р. разом із додатками, розрахунки видатків на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян при користуванні пасажирським транспортом на приміських маршрутах за 2015 рік та акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги головним розпорядником коштів місцевого бюджету - Управлінням праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації, які за своїм змістом та суттю не є ані розрахунком відповідних компенсаційних виплат, ані розрахунком заявленої до стягнення позивачем суми.

Не зазначено в позовній заяві і жодних законодавчих норм на підставі та в порядку яких позивачу підлягає відшкодування за пільгові перевезення окремих категорій громадян.

При цьому, суд зазначає, що при повторному зверненні до суду позивачу слід надати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми, а також надати документи які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорії громадян визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 р.

Згідно п. 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (абз.4 п.5 Порядку №256).

Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним, - щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (абз.4 п.6 Порядку №256).

Отже, перевізник, який відповідає вимогам ч. 1 ст. 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" та на умовах чинного договору здійснює пільгове перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами має право на компенсацію виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян від головних розпорядників коштів у відповідності з нормами Порядку № 256. У даному випадку перевізник ФОП ОСОБА_1 має право на компенсацію виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян від Управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області.

Таким чином, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2, 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК (п. 3.5. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. 2 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 2 ст. 63, ст. 86, ст. 87 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву від 02.12.2016 р. (вх. № 825 від 05.12.2016 р.) приватного підприємця ОСОБА_1 (с. Бліх, Зборівський район, Тернопільська область, код НОМЕР_1) до відповідача Зборівської районної державної адміністрації (м.Зборів, вул. Б.Хмельницького, 24, код 04058350) про виконання умов договору № 10/15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті між перевізником ОСОБА_1 і Зборівською РДА від 31.12.2014 р. повернути позивачу - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Н.В. Охотницька