РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Справа № 903/501/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Розізнана І.В.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник, довіреність в справі;

відповідача - ОСОБА_2, представник, довіреність в справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Колективного підприємства Ковельбуд

на рішення господарського суду Волинської області від "16" серпня 2016 року у справі № 903/501/16 (суддя Костюк С.В.)

за позовом Колективного підприємства Ковельбуд

до Ковельського Управління водопровідно-каналізаційного господарства Ковельводоканал

про стягнення 59 466,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області 16.08.2016 у справі №903/501/16 (суддя Костюк С.В.) в позові Колективного підприємства Ковельбуд до Ковельського Управління водопровідно-каналізаційного господарства Ковельводоканал про стягнення 59 466,17 грн., відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що заявлена позивачем переплата в сумі 43878,18 грн. за своєю правовою природою є збитками, визначення яких дано ст. 225 ГК України та ст. 22 ЦК України. Водночас, в актах перевірки від 28.04.2016, на які посилається позивач, зафіксовано про відсутність душових кабін на момент перевірки, як слідує, з матеріалів справи гуртожитки вводились у 1966, 1956 р.р., проектно-технічна документація позивачем при перевірці не надана, надані позивачем технічні паспорти на гуртожитки не є доказом підтвердження мережі водопостачання та водовідведення.

Враховуючи те, що позивач не довів порушення його прав відповідачем при виконанні договірних зобовязань, належними доказами не підтвердив понесені збитки у вигляді переплаченої суми, не довів безпосереднього причинного звязку між протиправними діями відповідача та нанесеними збитками, не подав належних доказів в підтвердження розміру даних збитків, вимога в частині стягнення переплати в сумі 43878,18 грн., а відтак і нарахованих на неї інфляційних в сумі 13826,29 грн. та 3% річних 1761,70 грн. необґрунтована, а тому суд відмовив в позові.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач Колективне підприємство Ковельбуд звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 16.08.2016 по даній справі скасувати та постановити нове рішення, яким стягнути з УВКГ «Ковельводоканал» на користь КП «Ковельбуд» 43878,18 грн., індекс інфляції за користування коштами 13826,29 грн. та 3% річних 1761,70 грн.. Всього - 59466,17 грн..

Зокрема, скаржник вважає, що при розгляді даної справи судом порушено норми матеріального та процесуального права, на думку скаржника спір фактично виник в тій частині чи є в цих гуртожитках душові, адже у випадках їх наявності повинні застосовуватись вищі норми витрати води, а саме -100 л. на добу на 1 мешканця гуртожитку. Саме завищення норм споживання води на 1 особу привело до того, що позивач згідно виставлених рахунків УВКГ за період з 2013-2016 переплатив УВКГ 43878,18 грн.

Отже, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що УВКГ «Ковельводоканал» є боржником по відношенню до КП «Ковельбуд» на загальну суму 43878,18 грн.. Згідно виставлених рахунків УВКГ «Ковельводоканал» КП «Ковельбуд» з квітня 2013 по березень 2016 за послуги по водопостачанню та водовідведенню в гуртожитки по вул.. Незалежності, 117 та по вул.. Театральна, 6 було нараховано для оплати 126514,83 грн. Названа сума КП «Ковельбуд» оплачена повністю. Відповідно до затверджених норм УВКГ повинно було нарахувати за послуги по водопостачанню та водовідведенню 82636,59 грн. Таким чином сума переплати 43878,18 грн. є не що інше як заподіяні збитки. За користуванням коштами УВКГ «Ковельводоканал» повинно сплатити 3% річних, що становить 1761,70 грн. а також суми втрат від інфляційних процесів, що становить 13826,29 грн., всього 59466,17 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на ст. 28 «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 16, 22, 215, 217, 202, 526, 527, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 09.11.2016 об 11:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 08.11.2016 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_3 у період з 07.11.2016 по 11.11.2016 включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.11.2016 у справі № 903/501/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Розізнана І.В., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження в новому складі колегії: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Розізнана І.В., суддя Олексюк Г.Є.

02.11.2016 на адресу суду від Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач просить залишити рішення господарського суду Волинської області від 16.08.2016 по справі № 903/501/16 без змін, а апеляційну скаргу Колективного підприємства "Ковельбуд" - без задоволення.

У відзиві відповідач, зазначає, що КП «Ковельбуд» не надав належних та допустимих доказів відсутності душових кабін у гуртожитках по вул.Незалежності, 17 та вул.Театральній,6 у м.Ковелі на момент укладення Договору №48 04.01.2011 року. Місцевим судом правильно встановлено, що технічні паспорти на будівлі гуртожитків не є доказом , який би підтвердив чи спростував наявність душових кабін. Належним та допустим доказом в даному випадку є робочий проект в частині ВК (внутрішні мережі водопостачання і водовідведення) та ЗВК (зовнішні мережі водопостачання та водовідведення ) - згідно вимог ДБН А.2.2-3-2004 Склад,порядок розроблення , погодження та затвердження проектної документації для будівництва; ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво; ОСОБА_4 №190.

Твердження позивача про те, що «Ковельводоканал» порушив вимоги п.2 ст.20 та п.4 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не відповідає дійсності, адже КП «Ковельбуд» не надав доказів використання свого права на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо шляхом звернення до Ковельського УВКГ. Докази відмови у наданні запитуваної інформації з боку УВКГ м.Ковель також відсутні.

08.11.2016 на адресу суду від Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на виконання вимог ухвали від 04.10.2016 р. надав копію виписки з ЄДРПОУ.

09.11.2016 на адресу суду від Колективного підприємства "Ковельбуд" надійшло клопотання №267 від 08.11.2016, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи технічну документацію (виконавчу схему зовнішніх комунікацій) на гуртожиток на 240 місць по вул. Леніна, 117 (Незалежності, 117).

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2016 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2016 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 розгляд справи відкладено на 30.11.2016.

29.11.16 засобами електронного зв`язку на виконання вимог ухвали суду від 09.11.2016 на адресу суду від Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» надійшли додаткові письмові пояснення та письмові докази.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2016 підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2016 надав для доручення до матеріалів справи оригінал додаткових пояснень з додатками, які були надіслані на адресу суду засобами електронного зв`язку 29.11.2016, крім того, заперечив доводи викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 09.11.2016, 30.11.2016 обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 16.08.2016 у справі № 903/501/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2011 року між Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» та Колективним підприємством «Ковельбуд» було укладено договір №48 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі (а.с.7-8, т.1).

Пунктом 2.3 передбачено, що абонент бере на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані йому послуги у водопостачанні та водовідведенні.

Згідно п.3.1 договору розрахунки за воду, використану Абонентом, та стоки здійснюються згідно з главою 12 діючих ОСОБА_4 за затвердженими тарифами. У разі зміни тарифів, діючих на час укладення договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими цінами без зміни інших умов договору вода 2,49; 3,06 грн. за м.куб., стоки 3,06; 3,75 грн. за м.куб. Кількість води, використаної Абонентом, визначається за показниками перевірених водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані. Зняття показань водолічильників здійснюється на підприємствах не рідше одного разу на місяць.

Оплата проводиться не пізніше 15-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Згідно п.3.2 кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначаються за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показниками водолічильників, а у разі їх відсутності згідно розрахунків.

Згідно п.8.4 договору розрахунки на водопостачання та водовідведення на зворотній стороні.

Згідно розрахунку на водопостачання та водовідведення (а.с.8 зворотна сторона договору) вул. Незалежності,117: 88 чол. х 0,1 м.3/ чол. х 30,42дн = 268 м3/міс.; вул. Театральна,6: 39 чол. х 0,075 м.3./ чол. х 30,42 дн = 89 м3/міс..

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Рахунки на оплату послуг водопостачання та водовідведення за період з квітня 2013 по червень 2014 (рахунки №1936 від 24.04.2013, №2413 від 24.05.2013, №2936 від 26.06.2013, №3528 від 25.07.2013, №3998 від 23.08.2013, №4581 від 25.09.2013, №5063 від 23.10.2013, №6134 від 23.12.2013, №6689 від 20.01.2014, №7255 від 24.02.2014, №7796 від 24.03.2014, №8238 від 23.04.2014, №8880 від 26.05.2014, №9449 від 25.06.2014 (а.с. 28-41 т.1)) відповідачем виставлялись з врахування норм споживання на одну особу зазначених в розрахунку до договору №48 від 04.01.2011 року, які позивач повністю оплачував.

Дані норми були затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради №318 від 09.08.2012 року (а.с.18-19 т.1).

В додатку 1 до даного рішення зазначено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, зокрема щодо тарифу водопостачання встановлено для населення за 1 куб.м. 3.63 грн. з ПДВ, інші споживачі за 1 куб.м. 4.42 грн. з ПДВ та тарифу водовідведення встановлено для населення за 1 куб.м. 4.00 грн. з ПДВ, інші споживачі за 1 куб.м. 4.71 грн. з ПДВ. (а.с. 20 т.1).

В додатку 2 до даного рішення визначено норми витрат води згідно БніП 2.04.01-85 «Внутрішній водопровід і каналізація будинків», зокрема і встановлено норми витрат води в літрах на добу на одного мешканця в гуртожитках з загальними душовими 100, в гуртожитках без душових 60 (а.с.21 т.1).

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №84 від 31.01.2014 (а.с. 24 т.2) були змінені тарифи Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал», про що було повідомлено колективне підприємство «Ковельбуд» листом №453/38 від 27.02.2014 в якому зазначалось, що з 1 березня 2014 року вступають в дію затверджені постановою НКРЕ від 31.01.2014 № 84 нові тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для бюджетних установ та інших споживачів (крім населення). (а.с. 120 т.1)

Відповідно до даної постанови НКРЕ від 31.01.2014 № 84 установлені тарифи для юридичних осіб на централізоване водопостачання для інших споживачів (крім населення) 3,68 грн. за 1 куб.м (без ПДВ); на централізоване водовідведення для інших споживачів (крім населення) 5,71 грн. за 1 куб.м (без ПДВ), які вступили в дію з 1 березня 2014 року.

А тому, виставлені рахунки за період з квітня 2014 по червень 2014 року, були направлені на адресу адміністрації, що знаходиться за адресою вул. Незалежності 117, м. Ковель, в яких відображено оплату за послуги по водопостачанню та водовідведенню за адресами: гуртожиток (населення) вул. Незалежності 117, гуртожиток (населення) вул. Театральна 6, адміністрація вул. Незалежності 117, м.Ковель за вищевказаними тарифами та згідно показників лічильників за адресою: ОСОБА_5 21.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 627 від 30.05.2014 Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» було встановлено тарифи на централізоване водопостачання 3,23 грн. за 1 куб.м (без ПДВ); на централізоване водовідведення 6,48 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ). Ця постанова набрала чинності з 01.07.2014.

Рахунки на оплату послуг водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 по травень 2016 (рахунки №9967 від 24.07.2014, №10494 від 26.08.2014, №11042 від 29.09.2014, №11573 від 27.10.2014, №12108 від 25.11.2014, №12635 від 23.12.2014, №13121 від 26.01.2015, №13661 від 23.02.2015, №14166 від 26.03.2015, №14656 від 24.04.2015, №15158 від 26.05.2015, №15665 від 25.06.2015, №16181 від 24.07.2015, №16670 від 25.08.2015, №17193 від 24.09.2015, №17700 від 26.10.2015, №18216 від 25.11.2015, №18701 від 22.12.2015, №19620 від 29.02.2016, №20200 від 28.03.2016, №20763 від 29.04.2016, №21265 від 30.05.2016 (а.с. 42-63 т.1)) відповідачем виставлялись з врахування норм споживання на одну особу зазначених в розрахунку до договору №48 від 04.01.2011 року та тарифів зазначених в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 627 від 30.05.2014, які позивач повністю оплачував.

Дані рахунки за період з липня 2014 по травень 2016 року, були направлені на адресу адміністрації що знаходиться за адресою вул. Незалежності 117, м.Ковель в яких відображено оплату за послуги по водопостачанню та водовідведенню за адресами: гуртожиток (населення) вул. Незалежності 117, гуртожиток (населення) вул. Театральна 6, адміністрація вул. Незалежності 117, м.Ковель за вищевказаними тарифами та згідно показників лічильників за адресою: ОСОБА_5 21.

З доказів які були витребовувані судом вбачається, що працівниками Ковельводоканалу 19.02.2016 проведено обстеження сантехнічних приладів в гуртожитку по вул. Театральній, 6, під час якого виявлено, що дане приміщення раніше було обладнане загальними душовими (про що свідчить приміщення, де знаходились душові, про що складено акт. (а.с. 29 т.2)

Відповідно при проведенні нарахувань за спожиті послуги в березні 2016 року (рахунок № 20200 від 28.03.2016) проведено перерахунок обсягів спожитих послуг мешканцями гуртожитку по вул. Театральній, 6 по фактично наданих послугах за січень-березень 2016 року, виходячи з норми витрат води на одного мешканця гуртожитку без душових, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 09.08.2012 № 318 - 1,83 м3/місяць (0.06 м3/міс.х30.42 днів), та з врахуванням даних про кількість осіб, що проживають, - згідно довідки №380 від 16.12.2015.

Про даний перерахунок та його підставу - акт від 19.02.2016 - Ковельське УВКГ «Ковельводоканал» також повідомляло Волинське обласне територіальне відділення Атимонопольного комітету листом №873 від 12.05.2016.

На виконання листа Ковельського УВКГ №833 від 22.04.2016 року 28.04.2016 працівниками УВКГ та Колективного підприємства «Ковельбуд» було проведено спільне обстеження мереж водопостачання та водовідведення у гуртожитках по вул. Незалежності, 117 та вул. Театральна,6 . В ході обстеження виявлено відсутність загальних душових кабін , проектно - технічну документацію не було надано, про що складено акт. Даний акт підписаний представником КП «Ковельбуд» - майстром житлово-експлуатаційної дільниці ОСОБА_1 без зауважень, другий примірник отримано (копія акта від 28.04.2016р. надана позивачем до позовної заяви).

Колегією суддів встановлено, що 28.04.2016 працівниками УВКГ «Ковельводоканал» та колективного підприємства «Ковельбуд» проведено спільне обстеження мереж водопостачання та водовідведення у гуртожитках по вул.. Незалежності ,117 та вул.. Театральна, 6. В ході обстеження виявлено відсутність загальних душових кабін, проектно-технічну документацію не було надано, про що складений акт (а.с.91-91 т.1).

За наслідками обстеження до договору №48 від 04.01.2011 було внесено зміни, які були оформлені додатковою угодою від 01.05.2016. Згідно даної додаткової угоди п. 8.4 договору було викладено у новій редакції, при розрахунку за надані по гуртожитках по вул.. Незалежності, 117 та вул.. Театральна, 6 послуги застосовано норму витрат води на одного мешканця без душових. Ця додаткова угода набрала чинності з 01.05.2016.

З 08.07.2016 в зв`язку із встановленням засобів обліку у гуртожитках колективного підприємства «Ковельбуд» по вул.. Незалежності ,117 та вул.. Театральна ,6 між Ковельським УВКГ та колективним підприємством «Ковельбуд» укладено нову додаткову угоду до договору №48 від 04.01.2011. Дана додаткова угода набрала чинності з 08.07.2016, а додаткова угода від 01.05.2016 втратила свою чинність згідно п.5 додаткової угоди.

Оскільки, оплата рахунків відповідача проводилася з врахуванням норм водопостачання та водовідведення встановлених для гуртожитків з душовими кабінами, позивач вважає, що за період з квітня 2013 року по березень переплатив за дані послуги 43 878,18 грн., які просить стягнути з відповідача. На дану суму нараховано 3% річних 1761,70 грн. та інфляційні 13826,29 грн.

При цьому вказує, що факт переплати виявлено при погодженні для мешканців гуртожитків тарифів на послуги на 2016 рік з Волинським обласним регіональним відділенням Антимонопольного комітету України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, перевірка правомірності послуг, що надаються колективним підприємством «Ковельбуд» проводилась Волинським обласним регіональним відділенням Антимонопольного комітету України за зверненням мешканців гуртожитку по вул. Театральній 6, м.Ковель на дії колективного підприємства «Ковельбуд», що полягають у нарахуванні завищеної плати за спожиту електроенергію та послуги водопостачання та водовідведення, а також за скаргою мешканців гуртожитку по вул.. Незалежності 117, м.Ковель щодо порушення колективним підприємством «Ковельбуд». Законодавства про захист економічної конкуренції при встановленні тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

За матеріалами перевірки адміністративною колегією Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 30.09.2015 року за №34, справа №23-15 було прийнято рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та 24.03.2016 року за №23 направлено рекомендації щодо здійснення заходів спрямованих на припинення порушення конкуренційного законодавства.

Встановлено, що колективне підприємство «Ковельбуд» є власником та балансоутримувачем гуртожитків по вул.Театральній,6 та вул. Незалежності,117 в м. Ковелі.

Крім того, згідно рішення адміністративної колегії колективне підприємство «Ковельбуд» за даними 2014 року та січня-липня 2015 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій для мешканців гуртожитків м.Ковеля (вул.. Незалежності, 117, вул.. Олени Пчілки, 21, вул.. Театральна, 6) з часткою 100 відсотків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.17 «ОСОБА_4 надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (із змінами) послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обєму витрат холодної та гарячої води згідно з нормами споживання.

Зроблено висновки, що колективне підприємство «Ковельбуд» при нарахуванні мешканцям гуртожитку плати за спожиті послуги водопостачання та водовідведення застосовувало завищені, відносно діючих, норми споживання на особу в місяць, що призвело до збільшення сум нарахувань виставлених до сплати мешканцям гуртожитку. Завищення в розрахунку на одну особу за грудень 2015 року становить 58% або 12,3 грн. (33,54 грн. на особу виставлених до сплати, проти 21,26 грн. на особу згідно діючих норм) та за січень 2016 року 118% або 25,24 грн. (46,54 грн. на особу виставлених до сплати, проти 21,26 грн. на особу згідно діючих норм).

Колегією суддів, з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи встановлено, що підставою вимог скаржник в апеляційній скарзі є завищення норм споживання води, яке виникло з вини відповідача із-за визначення неправильних норм при укладенні договору, а саме, для мешканців в гуртожитках з душовими кабінами, які фактично не було встановлено.

Зазначена сума на думку позивача є збитком останнього, у зв'язку з чим підлягає відшкодуванню з відповідача.

Однак, в актах перевірки від 28.04.2016 року (а.с.91-92 т.1), на які посилається позивач, зафіксовано відсутність душових кабін на момент обстеження, також матеріалами справи підтверджено, що гуртожитки вводились в експлуатацію у 1966, 1956 р.р., проектно-технічна документація позивачем при обстеженні не надана.

Надані позивачем технічні паспорти на гуртожитки не є доказом підтвердження мережі водопостачання та водовідведення в розумінні п.14.2 ОСОБА_4 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, яким передбачено, що споживачі зобов`язані мати схеми або виконавчі креслення своїх мереж водопостачання та водовідведення, розміщених як у землі так і всередині будинків із зазначенням діаметра труб, місць розташування арматури, санітарних приладів, вузлів обліку та інших приладів (пристроїв). Тому надані технічні паспорти гуртожитків за адресою: вул.. Незалежності, 117, вул.. Театральна, 6 не є такими схемами та кресленнями та не містять інформації щодо діаметра труб, місць розташування арматури, санітарних приладів, вузлів обліку та інших приладів (пристроїв).

Колегія суддів погоджується, що доказом наявності чи відсутності душових в гуртожитках по вул.Незалежності,117 та вул.Театральна,6 могли бути робочі проекти на внутрішні мережі водопостачання та водовідведення, однак дані документи в матеріалах справи відсутні та на вимогу ухвали господарського суду Волинської області від 03.08.2016 у справі №903/501/16 для суду першої інстанції позивачем, не надано.

Подана скаржником під час розгляду справи в апеляційній інстанції, виконавча схема зовнішніх комунікацій гуртожитку по вул.. Незалежності, 117, так само не підтверджує даних фактів.

З матеріалів справи вбачається, що Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» від Колективного підприємства «Ковельбуд» отримало претензію №104 від 11.07.2016. Копію даної претензії позивач додав до позовної заяви. Дана претензія була розглянута у відповідності до вимог ст. 7 ГПК України. В ході її розгляду УВКГ «Ковельводоканал» запитувало від КП «Ковельбуд» додаткові документи, які б дозволили визначити наявність або відсутність відповідного санітарно-технічного обладнання (загальних душових тощо) на момент укладення договору №48 від 04.01.2011 та на момент предявлення і розгляду претензії №104, проте вони не були надані. Про результати розгляду претензії №104 від 11.07.2016 та її відхилення КП «Ковельбуд» було повідомлено листом № 966 від 07.06.2016 (копія листа додана позивачем до позовної заяви). В даному листі також було розяснено, що згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України N 2 від 08.01.2013, технічний паспорт є офіційним документом, що визначає технічні характеристики будівлі (споруди), її розміри, та несе в собі наступну інформацію: інвентарний і кадастровий номери; адресу будинку або квартири; рік побудови будівлі; фізичний знос; поверховий план будинку; експлікація; загальні відомості про конструкцію і систему дому (матеріал стін, перекриттів, вентиляція, опалення, електрика, каналізація, водопровід).

Відповідно до п.14.2 ОСОБА_4 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України : споживачі зобовязані мати схеми або виконавчі креслення своїх мереж водопостачання та водовідведення, розміщених як у землі так і всередині будинків із зазначенням діаметра труб, місць розташування арматури ,санітарних приладів, вузлів обліку та інших приладів (пристроїв). Тому надані копії технічних паспортів на будівлі гуртожитків не є такими схемами та кресленнями та не містять інформації щодо діаметра труб, місць розташування арматури ,санітарних приладів, вузлів обліку та інших приладів (пристроїв).

Довідка Колективного підприємства «Ковельбуд» №147 від 15.06.2016 про те, що проектно-технічна документація гуртожитків по вул. Незалежності 117 та вул. Театральна 6 була передана в УВКГ «Ковельводоканал» після їх введення в експлуатацію у 1966 та у 1956 році. Однак, доказів передання такої документації не надано.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобовязання, визначено у ст.179 ГК України. При укладенні господарського договору сторони визначають його зміст на основі вільного волевиявлення.

Відповідно до вимог ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони

зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Договір №48 від 04.01.2011 року на подачу холодної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі, укладений між КП «Ковельбуд та Ковельським УВКГ «Ковельводоканал», відповідає встановленим законодавцем вимогам.

Ковельським УВКГ неодноразово на адресу КП «Ковельбуд» направлялись листи про необхідність переукладення договору №48 від 04.01.2011 на надання послуг (листи №3066 від 11.12.2013, № 2349 від 17.11.2015) з надсиланням 2-х примірників проекту договору. В даних листах було наведено перелік документів, необхідних для надання в управління , в тому числі і «...копія робочого проекту в частині водопостачання і водовідведення».

Листом №379 від 16.12.2015 року КП «Ковельбуд» надіслав частину документів для визначення істотних умов договору, в тому числі довідку № 380 від 16.12.2015 про кількість проживаючих, робочих місць . Копію робочого проекту надано не було. У відповідь на лист КП «Ковельбуд» №379 від 16.12.2015 УВКГ «Ковельводоканал» повторно скерувало позивачу 2(два) примірники проекту договору на послуги з водопостачання і водовідведення з додатками - лист № 2951 від 30.12.2015.

В звязку з недосягненням згоди з усіх істотних умов договору на подачу холодної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізаційної мережі; ненаданням КП «Ковельбуд» витребовуваної технічної документації , зокрема копії робочого проекту в частині водопостачання та водовідведення ; ненадходження від КП «Ковельбуд» заяви про відмову від користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення ; наявністю фактичного споживання на об`єктах КП «Ковельбуд» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відносини між Ковельським УВКГ та КП «Ковельбуд» продовжували врегульовуватися договором №48 від 04.01.2011. Про це КП «Ковельбуд» було повідомлено листом № 628 від 16.03.2016.

Згідно ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. Сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір , повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. КП «Ковельбуд» не надано жодного доказу надсилання до Ковельського УВКГ пропозиції про зміну чи розірвання договору №48 від 04.01.2011.

Порядок користування системами комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається ОСОБА_4 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі ОСОБА_4), затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від 27.06.2008 року. ОСОБА_4 є обовязковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкованості та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності обєкти, системи водопостачання та водовідведення , які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води , скидання стічних вод ( п.1.1 ОСОБА_4).

Згідно п.3.8.Правил у разі запланованих змін у діяльності споживачів, якщо вони ведуть до зміни обсягів спожитої питної води та скиду стічних вод, споживачі в місячний строк до моменту виникнення змін надають виробнику заяву та відповідні документи для одержання додаткових технічних умов та внесення змін у договір.

Аналогічні положення містилися у ОСОБА_4 користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджені наказом Держкомітету України по ЖКГ від 01.07.1994 №65, які втратили свою чинність в звязку з прийняттям ОСОБА_4 №190 від 2008 року. Всупереч вимог законодавства КП «Ковельбуд» не надало проектно - технічної документації на спірні гуртожитки, не внесло в неї відповідні зміни, не отримало додаткові технічні умови та не внесло змін у договір про надання послуг.

Приписи ст. 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів встановлено те, що між сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг, тому спірні відносини, регулюються главою 63 ЦК України.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до умов договору, які не суперечать нормам діючого законодавства, до спірних правовідносин застосовується, зокрема, ОСОБА_4 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (із змінами). Ці правила є обовязковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні обєкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами п.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12. 2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами і доповненнями), належністю доказів є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Сплата коштів як оплата здійснюється для виконання зобов'язання щодо оплати товарів (робіт, послуг) за договором, а не з метою відновлення певного порушеного права, такі витрати не можна віднести до реальних збитків. Зважаючи на визначення поняття упущеної вигоди, вказані витрати не можна віднести також і до цього виду збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, судовою колегією встановлено, що збитки в сумі які заявлені позивачем у позові, останній помилково кваліфікує збитками (додатковими витратами) в порядку статті 225 Господарського кодексу України.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки) та і ступінь вини цієї особи.

Таким чином, позивач не довів порушення його прав відповідачем при виконанні договірних зобовязань, належними доказами не підтвердив понесені збитки у вигляді переплаченої суми, не довів безпосереднього причинного звязку між протиправними діями відповідача та нанесеними збитками, не подав належних доказів в підтвердження розміру даних збитків, вимога в частині стягнення переплати в сумі 43878,18 грн., а тому вимога в частині нарахованих на неї інфляційних в сумі 13826,29 грн. та 3% річних 1761,70 грн. необґрунтована.

Відповідно до ст. 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно та обєктивно проаналізовані зміст укладеного сторонами договору та правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, дана правильна оцінка правовідношенням, що склалися між сторонами та зроблений цілком вірний висновок про відсутність в діях відповідача складу господарсько-правового і цивільно-правового порушення, яке зумовлювало б стягнення з останнього будь-яких збитків. Також є цілком обґрунтованим висновок про відсутність та недоведеність позивачем нанесених відповідачем збитків у сумі 43878,18 грн.

Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 16.08.2016 у справі № 903/501/16 прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Волинської області від 16.08.2016 у справі №903/501/16

залишити без змін, а апеляційну скаргу Колективного підприємства «Ковельбуд» залишити

без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в

касаційному порядку

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.