УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

28.11.2016Справа № 916/2995/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, м. Одеса,

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкової О.Ю., м. Київ,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - Банк) Волкової О.Ю. (далі - Уповноважена особа) про визнання протиправними дії Уповноваженої особи в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) за договорами від 21.12.2015 № 980-016-000164881 і від 21.03.2016 № 980-016-000207332; зобов'язання Уповноваженої особи включити до переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) від 21.12.2015 № 980-016-000164881 і від 21.03.2016 № 980-016-000207332.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2016 № 916/2995/16 матеріали позовної заяви ухвалено передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено статтею 12 ГПК України.

У підпункті 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Позов заявлений ОСОБА_1 як фізичною особою; суду не подано доказів того, що вказана фізична особа є суб'єктом підприємницької діяльності.

Разом з тим, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Отже, ОСОБА_1 як фізична особа не може бути позивачем у розумінні статті 21 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах України.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в загальному суді, а тому у прийнятті позовної заяви слід відмовити.

Що ж до посилань ОСОБА_1 у позові на правову позицію Верховного Суду України, то слід вказати таке.

Відповідно до частини першої статті 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Позивач посилається на постанову Верховного Суду України, а саме від 15.06.2016 зі справи № 826/20410/14.

У вказаній постанові Верховний Суд України зазначив, зокрема, що, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства

Слід зазначити, що у постановах Верховного Суду України, а саме від 16.02.2016 зі справи № 21-4846а15 та від 15.06.2016 зі справи № 21-286а16, Верховний Суд України зазначив, зокрема, що, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

З постанов, які наведені вище, вбачається, що предмет позову у вказаних справах та поданій гр. ОСОБА_1 є зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнати та включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги щодо банку, який ліквідується.

Разом з тим, у справі № 21-4846а15 позивачем є юридична особа, а з постанови зі справи № 826/20410/14, текст якої розміщено, зокрема, на сайті Верховного Суду України, не можливо встановити має чи не має фізична особа, яка позначена як "ОСОБА_9", статус суб'єкта підприємницької діяльності.

Слід зазначити, що підставами перегляду Верховним Судом України судових рішень 16.02.2016 у справі № 21-4846а15 та 15.06.2016 у справі № 826/20140/14 є неоднакове застосування різних норм матеріального права, що регулюють різні за змістом правовідносини. У першому випадку - невизнання банком заявника кредитором банку, оскільки заявник не мав коштів у банку, а у другому випадку - виявлення уповноваженою особою Фонду нікчемних договорів, внаслідок чого не виникло у банку із заявником взаємних прав і обов'язків з такими угодами.

Відповідно до вимог статей 237 та 243 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України 16.02.2016 у справі № 21-4846а15, встановивши неправильне застосування норм матеріального права, скасувала судові рішення та закрила провадження у адміністративній справі за позовом управління Пенсійного фонду України - юридичної особи до банку в особі уповноваженої особи ФГВФО.

Водночас, відповідно до вимог статей 237 та 243 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України 15.06.2016 у справі № 826/20140/14, встановивши неправильне застосування норм матеріального права, скасувала судові рішення та закрила провадження у адміністративній справі за позовом сторони нікчемного правочину до банку в особі уповноваженої особи ФГВФО.

Водночас Закон України "Про банки і банківську діяльність" не містить положень і правил підвідомчості господарському суду справ у спорах, що виникають між фізичною особою кредитором банківської установи та банку. Питання підвідомчості врегульовано процесуальними кодексами.

Враховуючи викладене, з урахуванням суб'єктного складу позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкової О.Ю. має бути подана на розгляд до місцевого загального суду

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкової О.Ю. про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Суддя І.Д. Курдельчук