РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016№910/15197/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15197/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» (далі - ТОВ «Чернівцігаз збут»), м. Чернівці,

до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта»), м. Київ,

про розірвання договору від 25.11.2015 №3/39-Г Г (т) 3-775

та за зустрічним позовом ПАТ «Укрнафта»

до ТОВ «Чернівцігаз збут»

про стягнення 13 593,05 грн.,

за участю представників:

ТОВ «Чернівцігаз збут» - Замкової М.О. (довіреність від 14.09.2016 №01-8-0916);

ПАТ «Укрнафта» - Іщенко В.В. (довіреність від 09.08.2016 №10-497/д).

ТОВ «Чернівцігаз збут» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про розірвання договору від 25.11.2015 №3/39-Г Г (т) 3-775 на транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами (далі - Договір), укладеного ТОВ «Чернівцігаз збут» та структурною одиницею нафтогазовидобувним управлінням «Надвірнанафтогаз», яка виступає від імені ПАТ «Укрнафта».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.08.2016 порушено провадження у справі.

ПАТ «Укрнафта» 19.09.2016 подало суду зустрічну позовну заяву, в якій просило суд стягнути з ТОВ «Чернівцігаз збут»: 11 832,50 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням ТОВ «Чернівцігаз збут» зобов'язань за Договором; 1 760,55 грн. пені, а всього 13 593,05 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 прийняти зустрічну позовну заяву ПАТ «Укрнафта» до ТОВ «Чернівцігаз збут» про стягнення 13 593,05 грн. до свого провадження.

ТОВ «Чернівцігаз збут» 17.10.2016 подало суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначило, що: ПАТ «Укрнафта», стверджуючи про наявність заборгованості ТОВ «Чернівцігаз збут» за період з січня по серпень 2016 року додає до зустрічної позовної заяви лише листування сторін та супровідні листи; щодо податкових накладних за період з травня по серпень 2016 року, то вони не проводились в бухгалтерському обліку ТОВ «Чернівцігаз збут» та не використовувались для оформлення податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за вказаний період, а тому жодним чином не підтверджують надання послуг за Договором.

ПАТ «Укрнафта» 17.10.2016 подало суду пояснення, в яких вказало таке:

- до 2015 року всі договори на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами ПАТ «Укрнафта» в особі структурної одиниці нафтогазовидобувного управління «Надвірнанафтогаз» (далі - Управління) укладало з публічним акціонерним товариством «Чернівцігаз» (далі - ПАТ «Чернівцігаз»); однак, у 2015 році ПАТ «Чернівцігаз» не отримало ліцензії на послуги з постачання природного газу споживачам, у зв'язку з чим виступило засновником ТОВ «Чернівцігаз збут», яке отримало ліцензію з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Чернівецької області; разом з тим, розподільчі мережі залишились у власності ПАТ «Чернівцігаз»;

- на підставі комерційних звітів ПАТ «Чернівцігаз» і ПАТ «Укрнафта» в особі Управління підписуються акти приймання-передачі природного газу, в яких зафіксовано передачу загального обсягу природного газу без зазначення обсягів окремо за категоріями його отримувачів; відповідно до даних актів ПАТ «Укрнафта» в особі Управління передає, а ПАТ «Чернівцігаз» приймає протранспортований природний газ через НСП-Берегомет за відповідний місяць; надалі ПАТ «Чернівцігаз» передає, а ТОВ «Чернівцігаз збут» приймає протранспортований природний газ за мінусом обсягу газу, який відноситься до нормативних витрат ПАТ «Чернівцігаз»; наступним етапом є підписання в останній день місяця ПАТ «Укрнафта» в особі Управління і ПАТ «Чернівцігаз» акта приймання-передачі газу за категоріями отримувачів газу, в яких фіксуються обсяги протранспортованого природного газу окремо за споживачами;

- щомісячні комерційні звіти, підписані ПАТ «Укрнафта» в особі Управління і газорозподільним підприємством - ПАТ «Чернівцігаз», є належним доказом загального обсягу протранспортованого газу внутрішньопромисловими трубопроводами ПАТ «Укрнафта» на користь ТОВ «Чернівцігаз збут».

28.10.2016 ПАТ «Укрнафта» подало суду заперечення на відзив ТОВ «Чернівцігаз збут», в яких зазначило про те, що ТОВ «Чернівцігаз збут» замовчує, що відповідно до Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - Алгоритм), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфера енергетики та комунальних послуг (далі - Комісія) від 30.09.2015 №2516, регулятор затверджує нормативи на підставі даних, наданих безпосередньо газопостачальним підприємством, тобто саме ТОВ «Чернівцігаз збут», визначає і розраховує нормативи перерахування коштів з поточних рахунків, зокрема, й тих, що будуть надіслані на оплату за транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами.

ТОВ «Чернівцігаз збут» 28.10.2016 подало суду додаткові пояснення, в яких підтримало викладені у первісній позовній заяві позовні вимоги.

Представник ТОВ «Чернівцігаз збут» у судовому засіданні 21.11.2016 надав пояснення по суті спору, первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі; проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечив.

Представник ПАТ «Укрнафта» надав пояснення у справі, підтримав зустрічні позовні вимоги; проти задоволення первісних позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 Управлінням (газотранспортне підприємство) та ТОВ «Чернівцігаз збут» (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування природного газу (код 49.50.12 згідно з ДК-016-2010) замовника по внутрішньопромисловим газопроводам та комунікаціям газотранспортного підприємства до межі балансової належності з розподільними газопроводами ПАТ «Чернівцігаз» (в тому числі: газ із Лопушнянського родовища та газ, протранспортнований УМГ «Прикарпаттрансгаз» через ГРС-Чорногузи (далі - транзит) із Пасічнянського родовища) до пункту приймання-передачі в газорозподільну систему замовника (для забезпечення потреб населення смт Берегомет, с. Мигово, с. Лукавці Чернівецької області); замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору (пункт 1.1 Договору);

- послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу внутрішньопромисловими газопроводами; у випадку, якщо замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до внутрішньопромислового газопроводу газотранспортного підприємства, кількість протранспортнованого газотранспортним підприємством газу замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу (далі - вузли обліку), установлених на пункті вимірювання газу (пункт 3.1 Договору);

- тариф на транспортування 1 000 куб.м. газу газопроводами (комунікаціями) газотранспортного підприємства на час підписання Договору складає 5,40 грн., в тому числі ПДВ - 0,90 грн., і відповідає тарифу на послуги з транспортування природного газу магістральними газопроводами згідно з постановою Комісії від 24.09.2015 №2383 «Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами» (пункт 5.1 Договору);

- оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу; замовник самостійно визначає суму платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць; остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітнім, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (пункт 5.5 Договору);

- у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 7.3 Договору);

- Договір набирає чинності з 01.01.2016 та діє в частині транспортування газу до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов'язань за Договором; за згодою сторін, а також із погодження ПАТ «Укрнафта» Договір може бути пролонговано на наступний термін шляхом обміну листами чи шляхом укладення додаткової угоди (пункт 11.1 Договору).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач за первісним позовом просить розірвати Договір, посилаючись на істотну зміну обставин.

Частинами першою та другою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

ТОВ «Чернівцігаз збут», мотивуючи позовні вимоги, вказує на таке:

- після дати укладення Договору, тобто після 25.11.2015, відбулися зміни у законодавстві України, якими сторони керувались при укладенні Договору; такі зміни є настільки істотними, що сторони не укладали б Договір, якби могли передбачити таку зміну обставин;

- 27.11.2015 набрав чинності Кодекс газотранспортної системи; з 01.12.2015 набула чинності постанова Комісії від 30.09.2015 №2497, яка скасовує редакцію типового договору на транспортування природного газу (постанова Комісії від 22.09.2011 №1579), відповідно до якого позивач та відповідач укладали 25.11.2015 Договір; вказаною постановою також затверджено нову редакцію типового договору та зобов'язано суб'єктів господарювання, що здійснюються діяльність з транспортування природного газу, привести свої договірні відносини до вимог типового договору транспортування газу у тримісячний строк з дати набрання чинності постановою;

- з 01.01.2016 втратила чинність постанова Комісії від 24.09.2015 №2383, якою був встановлений тариф, що визначав вартість послуг за Договором;

- відповідно до договорів купівлі-продажу природного газу, укладених ТОВ «Чернівцігаз збут» із продавцями, продавці передають газ власного видобутку у загальному потоці газу у пунктах приймання-передачі газу від газодобувних підприємств у газотранспортну систему та у підземних сховищах газу, тобто транспортування природного газу - надання послуг транспортування природного газу з моменту отримання природного газу в точці входу та до моменту передачі природного газу в точці виходу здійснює оператор газотранспортної системи;

- Управління є газовидобувним підприємством, тобто не є оператором газотранспортної системи, при цьому, газопроводи Управління відносяться до внутрішньопромислових, які є складовою частиною технічного процесу видобутку вуглеводної сировини і не є відокремленим видом господарської діяльності, а тому переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднання мережами) не відноситься до виду господарської діяльності з транспортування природного газу;

- вартість транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами не входить до вартості послуг, які сплачує споживач за транспортування газу, а відноситься на собівартість видобутку газу і повинна враховуватись у ціні на газ власного видобутку; тарифи на послуги з транспортування газу такими мережами повинні розраховуватися видобувними підприємствами згідно з калькуляцією, виходячи з рівня фактичних витрат та обсягів транспортування газу;

- вартість послуг Управління з транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами не затверджується регулятором ринку природного газу - Комісією, у зв'язку з чим ТОВ «Чернівцігаз збут» не має правових підстав здійснювати постачання природного газу споживачам з урахуванням тарифу на транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами;

- ТОВ «Чернівцігаз збут» не має правових підстав оплачувати послуги з транспортування природного газу внутрішньопромисловими газопроводами за тарифами на послуги з транспортування природного газу, встановленим Комісією для оператора газотранспортної системи.

Так, судом встановлено, що в межах спірного договору Управління не здійснює транспортування природного газу магістральними трубопроводами та/чи газотранспортною системою, а по суті надає послуги з переміщення природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами, отже, вказаний вид діяльності не підпадає під ліцензування та обмеження, встановлені Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи.

Частиною першою статті 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що транспортування продукції трубопроводами є окремим видом господарської діяльності.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ГК України обмеження щодо здійснення підприємницької діяльності, а також перелік видів діяльності, в яких забороняється підприємництво, встановлюється Конституцією України та законом.

Статтею 1 Закону України «Про трубопровідний транспорт» встановлено, що магістральний трубопровід - це технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об'єктами і спорудами, зв'язаними з ним єдиним технологічним процесом або кілька трубопроводів, якими здійснюються транзитні, міждержавні, міжрегіональні поставки продуктів транспортування споживачам, або інші трубопроводи, спроектовані та збудовані згідно з державними будівельними вимогами щодо магістральних трубопроводів;

промислові трубопроводи (приєднані мережі) - це всі інші немагістральні трубопроводи в межах виробництв, а також нафтобазові, внутрішньопромислові нафто-, газо- і продуктопроводи, міські газорозподільні, водопровідні, теплопровідні, каналізаційні мережі, розподільчі трубопроводи водопостачання, меліоративні системи тощо;

об'єкти трубопровідного транспорту - це магістральні та промислові трубопроводи, включаючи наземні, надземні і підземні лінійні частини трубопроводів, а також об'єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що забезпечують безпечну та надійну експлуатацію трубопровідного транспорту.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про трубопровідний транспорт» систему трубопровідного транспорту України становлять магістральний трубопровідний транспорт та промисловий трубопровідний транспорт.

Таким чином, внутрішньопромислові трубопроводи Управління і діяльність, пов'язана з ними, є складовою частиною трубопровідного транспорту, а не частиною процесу видобутку природного газу, як це зазначено ТОВ «Чернівцігаз збут».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Чернівцігаз збут» посилається на роз'яснення чинного законодавства України, які були викладені Комісією у листі від 21.07.2016 №7390/16.2.1/7-16.

Слід зазначити, що лист Комісії не носять обов'язкового характеру, а є лише інформацією до відома.

Разом з тим, відповідно до Положення про Комісію, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, Комісія для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій; рішення, прийняті Комісією, оформлюються постановами і розпорядженнями та є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій.

Крім того, в листі Комісії від 21.07.2016 №7390/16.2.1/7-16 зазначено про те, що вартість переміщення природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами, на думку Комісії, має відноситись на собівартість видобутку газу і враховуватися у ціні природного газу власного видобутку, проте далі за текстом Комісія вказує, що на даний час вказане питання законодавчо не врегульовано та наразі Комісією лише розробляється проект змін до постанови від 30.09.2015 №2516, якою затверджено Алгоритм.

Відповідно до пункту 13 Алгоритму при розрахунку нормативів перерахування коштів застосовуються планові обсяги постачання природного газу за кожною категорією споживачів на відповідний розрахунковий період відповідно до умов укладених договорів із оптовим продавцем природного газу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем, а у випадку використання газопостачальними підприємствами промислових трубопроводів газодобувних підприємств - згідно з умовами укладених договорів із відповідними газодобувними підприємствами.

Пунктами 19 і 20 Алгоритму передбачено, що газопостачальні підприємства при постачанні природного газу категорії «населення» та «ТКЕ-населення» здійснюють розрахунок нормативу перерахування коштів для зарахування коштів на у випадку використання газопостачальним підприємством промислових трубопроводів газодобувних підприємств, з якими газопостачальним підприємством укладено відповідний договір, газопостачальне підприємство здійснює відповідний розрахунок нормативу перерахування коштів на поточні рахунки таких газодобувних підприємств з урахуванням визначених у договорах планових обсягів та плати за використання промислових трубопроводів за кожним газодобувним підприємством окремо.

Своєчасність укладення відповідних договорів забезпечують керівники операторів газотранспортної та/або газорозподільних систем, газопостачальних підприємств, оптового продавця природного газу, а у випадку використання газопостачальними підприємствами промислових трубопроводів газодобувних підприємств - керівники газодобувних підприємств (пункт 29 Алгоритму).

Отже, по суті постанова від 30.09.2015 №2516 зобов'язує керівників газодобувних підприємств укладати договори на транспортування (переміщення) природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами.

Щодо ж до питання встановлення вартості за транспортування (переміщення) природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами, то слід вказати таке.

Згідно з пунктами 10 і 11 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 (далі - Положення), купівля-продаж природного газу між національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - Компанія) та постачальником природного газу із спеціальними обов'язками здійснюється за регульованою оптовою ціною, розрахованою з урахуванням формули, визначеної пунктом 12 цього Положення, відповідно до договору, який укладається на підставі примірного договору купівлі-продажу природного газу між Компанією та постачальником природного газу із спеціальними обов'язками, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Постачальники природного газу до 1 квітня 2017 року, що закуповують природний газ у Компанії відповідно до пунктів 9 і 10 цього Положення, зобов'язані постачати такий природний газ виключно побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) за ціною, що не може перевищувати граничних роздрібних цін на природний газ.

Разом з тим, умовами Договору не передбачено купівлі-продажу природного газу; Управління не може впливати на ціну та її калькуляцію, яку встановлює Компанія для постачальників природного газу кінцевим споживачам.

Послуга з транспортування (переміщенню) природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами, яку надає Управління ТОВ «Чернівцігаз збут» регулюється на договірних засадах, які узгоджені сторонами.

Рахунки-фактури, які щомісяця направляються ТОВ «Чернівцігаз збут» за надані послуги, адресовані саме ТОВ «Чернівцігаз збут», а не кінцевим споживачам природного газу.

Управління здійснює господарську діяльність, а саме надає послуги з транспортування (переміщення) природного газу, власником/продавцем якого не є.

Посилання ТОВ «Чернівцігаз збут» на Положення є недоречним, оскільки вимоги вказаного нормативно-правового акта щодо ціноутворення на природний газ поширюються лише на побутових споживачів та релігійні організації, а предметом вказаного спору є Договір, предметом якого є транспортування (переміщення) природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами Управлінням ТОВ «Чернівцігаз збут», для забезпечення ТОВ «Чернівцігаз збут» потреб населення.

Так, формула, на яку вказує ТОВ «Чернівцігаз збут», як на підставу для розрахунку роздрібних цін на природний газ, в контексті пункту 12 Положення передбачені для побутових споживачів та релігійних організацій.

Що ж до посилань ТОВ «Чернівцігаз збут» на набрання чинності 01.10.2015 Закону України «Про ринок природного газу» та 27.11.2015 Кодексу газотранспортної системи як на підставу для розірвання Договору, то слід вказати таке.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» газотранспортна система - це технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об'єктами і спорудами, пов'язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу.

Переміщення природного газу за умовами Договору здійснюється внутрішньопромисловими трубопроводами, які не є частиною магістрального трубопроводу, а отже, і не є частиною газотранспортної системи.

Положення Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газотранспортної системи не змінюють порядок надання Управлінням послуг із транспортування природного газу, а також не стосуються відповідних правовідносин.

Вказані нормативно-правові акти регулюють порядок транспортування природного газу виключно з прив'язкою до надання послуг газотранспортною системою. Водночас, укладений Договір транспортування (переміщення) природного газу передбачає надання послуг Управлінням поза газотранспортною системою, а саме шляхом переміщення природного газу своїми внутрішньопромисловими газопроводами.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 26 частини першої статті 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» транспортування природного газу - це господарська діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з переміщенням природного газу трубопроводами з метою його подальшого зберігання, розподілу або доставки безпосередньо споживачам та замовникам, окрім транспортування внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами).

Згідно із пунктом 45 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Як у Законі України «Про засади функціонування ринку природного газу», так і у Законі України «Про ринок природного газу» термін «транспортування природного газу» не охоплює правовідносини щодо переміщення природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами.

Крім того, Кодекс газотранспортної системи стосується лише транспортування природного газу виключно магістральними трубопроводами.

Жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлена заборона на використання внутрішньопромислових трубопроводів для надання послуг з переміщення природного газу.

ТОВ «Чернівцігаз збут» документально не підтвердив наявність всіх елементів у розмінні статті 652 ЦК України для розірвання Договору, а тому підстав для задоволення первісного позову немає.

Що ж до зустрічних позовних вимог, то слід зазначити таке.

Управління, мотивуючи зустрічні позовні вимоги, вказує таке:

- у період з січня по вересень 2016 року ПАТ «Укрнафта» надає послуги, а замовник їх отримує, проте з 01.05.2016 в порушення умов Договору замовник необґрунтовано відмовляється підписувати акти виконаних робіт, а саме: акт від 31.05.2016, акт від 30.06.201, акт від 31.07.2016 і акт від 31.08.2016;

- супровідними листами від 15.06.2016 №6тв-10/1456, від 11.07.2016 №6тв-10/1705, від 09.08.2016 №6тв-10/2067 та від 13.09.2016 №6тв-10/2389 ПАТ «Укрнафта» на виконання умов Договору надіслало на адресу замовника акти фактично виконаних робіт (надання послуг) з вказівкою на обсяги протранспортованого газу;

- ТОВ «Чернівцігаз збут» повернуло вказані акти без підпису і, як підтверджується листом ТОВ «Чернівцігаз збут» від 31.08.2016 про повне відхилення претензії ПАТ «Укрнафта» від 22.08.2016 №10ов/2131, в якості підстави непідписання актів замовник послався на незаконність Договору, не заперечуючи при цьому факт надання і отримання послуг з транспортування природного газу;

- всього за період з січня по серпень 2016 року станом на 31.08.2016 ПАТ «Укрнафта» в особі Управління згідно з Договором було протранспортовано 2 200,914 тим.куб.м. природного газу на загальну суму 18 867,49 грн.;

- за послуги з транспортування природного газу ТОВ «Чернівцігаз збут» здійснило оплату наданих послуг на загальну суму 5 613,97 грн.;

- таким чином, станом на 31.08.2016 у ТОВ «Чернівцігаз збут» утворилася заборгованість за Договором за надані послуги з транспортування природного газу у сумі 11 832,50 грн.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено, що на виконання умов Договору Управлінням було надано відповідачу послуги на загальну суму 18 867,49 грн.

ТОВ «Чернівцігаз збут» частково оплатило надані Управлінням послуги з транспортування природного газу на суму 5 613,97 грн.;

ПАТ «Укрнафта» було надіслано ТОВ «Чернівцігаз збут» акти виконаних робіт з транспортування газу від 31.05.2016, від 30.06.2016, від 31.07.2016 і від 31.08.2016.

Претензією від 22.08.2016 №8 ПАТ «Укрнафта» повторно надіслало ТОВ «Чернівцігаз збут» вказані акти виконаних робі, просило підписати акти від 31.05.2016, від 30.06.2016, від 31.07.2016 і від 31.08.2016, акти звірки взаєморозрахунків і перерахувати кошти в сумі 13 371,14 грн. (в тому числі пеню у сумі 1 688,37 грн.).

06.09.2016 ПАТ «Укрнафта» отримало від ТОВ «Чернівцігаз збут» лист від 31.08.2016 №ChrZ05-п6-3058-0816, в якому останнє відмовилося від підписання актів виконаних робіт та повернуло їх ПАТ «Укрнафта».

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що Договір є чинним, не порушує вимоги чинного законодавства України, тому ТОВ «Чернівцігаз збут» було неправомірно відмовлено у підписанні актів виконаних робіт.

ТОВ «Чернівцігаз збут» мотивованої відмови від підписання вказаних актів не надало, а тому послуги вважаються прийнятими.

Отже, стягненню з ТОВ «Чернівцігаз збут» підлягає 13 371,14 грн. заборгованості.

Крім основної суми заборгованості ПАТ «Укрнафта» просить стягнути 1 760,55 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено здійснений ПАТ «Укрнафта» розрахунок сум пені і періодів її нарахування та встановлено, що він правильний.

Таким чином, стягненню з ТОВ «Чернівцігаз збут» підлягає 1 760,55 грн. пені.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на ТОВ «Чернівцігаз збут».

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка, буд. 9-А; ідентифікаційний код 39584988) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ідентифікаційний код 00135390): 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну) грн. 14 коп. заборгованості; 1 760 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн. 55 коп. пені і 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.11.2016.

Суддя О. Марченко