ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2016 Справа № 920/1095/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будортранс, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будсвіт-7, м. Суми,

про стягнення 76 565 грн. 35 коп.

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 07.11.2016);

Від відповідача не зявився;

При секретарі судового засідання Мудрицька С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 76 565 грн. 35 коп., в тому числі 56 434 грн. 24 коп. заборгованості за виконанні роботи відповідно до укладеного між сторонами договору № 55 на виконання робіт від 26.11.2015, 20 131 грн. 11 коп. пені, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 55 від 26.11.2015 відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов'язання виконати «Завезення ґрунту з ущільненням на виробничій базі ТОВ «Сумифітофармація» за адресою: вул. Скрябіна, 11/3 в м. Суми» в установлений договором строк.

Згідно з п. 4.1. договору, приймання виконаних робіт оформлюється актом приймання робіт.

Вартість робіт та порядок розрахунків визначено сторонами у розділі 2 договору.

Вартість робіт за договором договірна та визначається у додатку № 1 до договору - договірна ціна, який є його невідємною частиною, з розрахунку за 1 куб. м. (а.с. 12).

Оплата робіт по договору проводиться у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку - фактури протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання актів здачі - приймання виконаних робіт сторонами (п. 2.2. договору).

Згідно з актом приймання робіт від 28.12.2015, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 111 434 грн. 24 коп., з урахуванням погодженої сторонами договірної ціни, що є додатком № 1 до договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив виконані роботи своєчасно та у повному обсязі, у звязку з чим заборгованість останнього перед позивачем становить 56 434 грн. 24 коп.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт виконання позивачем та прийняття відповідачем робіт за договором загальною вартістю 111 434 грн. 24 коп., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом приймання робіт від 28.12.2015, підписаним сторонами та скріпленим печатками товариств 28.12.2015, виставленим на оплату рахунком - фактурою № СФ-0000126 від 28.12.2015. При цьому, за виконані роботи відповідач не розрахувався у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу чи аргументованих заперечень проти вимог позивача.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати виконаних позивачем робіт, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56 434 грн. 24 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 ОСОБА_3 України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Пунктом 5.3. договору визначено, що за затримку оплати робіт згідно п. 2.2. відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної в період затримки оплати, від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 20 131 грн. 11 коп. за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, виходячи з суми заборгованості за виконані роботи з урахуванням часткових проплат.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Судом здійснено перерахунок пені, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, виходячи з суми заборгованості за виконані роботи з урахуванням часткових проплат, згідно з яким пеня складає 20 076 грн. 15 коп. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга: ОСОБА_3 9.4.1. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2016 та долучений до матеріалів справи.

Перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати виконаних робіт, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачено договором та діючим законодавством України, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 20 076 грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 54 грн. 96 коп. суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будсвіт-7 (вул. Тополянська, 14, м. Суми, 40022, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будортранс (вул. Менжинського, буд. 3, м. Суми, 40007, ) 56 434 грн. 24 коп. заборгованості, 20 076 грн. 15 коп. пені, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.12.2016

Суддя Є.А. Жерьобкіна