ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 р. Справа №917/1452/16

за позовом Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36024, м.Полтава, вул.Куйбишева, 22-А

до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м.Полтава, вул.Куйбишева, 22-А

про стягнення 22 028 939,77 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 01-11/47-1 від 26.04.2016р.

від відповідача: не з»явився

Розглядається позовна заява про стягнення 22 028 939,77 грн. заборгованості за договором про закупівлю послуг за бюджетні кошти № 01-05-12 від 23.05.2012р., з них: 20 257 598,11 грн. інфляційних, 1 771 341,66 грн. 3% річних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач прострочив виконання своїх договірних зобов'язань.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання 24.11.2016р. представництво не забезпечив.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як свідчать матеріали справи, 23.05.2012 р. між сторонами був укладений договір № 01-05-12 про закупівлю послуг за бюджетні кошти (далі Договір), згідно умов якого, позивач як підрядник зобов'язався у 2012-2014 роках надати відповідачеві (замовнику) послуги «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення /М-03/ Київ-Харків-Довжанський в межах Полтавської області (Лот № 9 км 271+400 - км 280+200), зазначені в технічному завданні, а замовник прийняти та оплатити такі послуги (п.1.1 цього Договору в редакції додаткової угоди №6 від 30 грудня 2013 р.).

Згідно п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 26974567,20 грн, у тому числі з ПДВ 20% - 4495761,20 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна робіт є динамічною та може бути зменшена за згодою сторін.

Згідно пункту 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення підрядником рахунка на оплату послуг (далі - рахунок) або після підписання сторонами акту (типова форма № КБ-2в Акту приймання виконаних будівельних робіт); або поетапної оплати замовником наданих послуг (проміжними платежами на підставі форми КБ-2в Акту приймання виконаних будівельних робіт після прийняття їх замовником.

Позивач вказує, що він, як Підрядник, своєчасно та з належною якістю власними та залученими силами і засобами відповідно до завдання Замовника та умов Договору, додаткових угод до нього, діючих будівельних норм і стандартів виконав роботи на суму 23 519 507,93 грн.

В підтвердження вказаного позивач посилається на наявність Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2014 року від 04.03.2014 року, Акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014 року від 04.03.2014 року на суму 23 273 755,13 грн., Акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2014 року від 04.03.2014 року на суму 245 752,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до господарського суду Полтавської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю послуг за бюджетні кошти №01-05-12 від 23.05.2012 р. за роботи виконані згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 р. від 04.03.2014 р. та Акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2014 року від 04.03.2014 року .

Сума 23 273 755,13 грн. за Актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014 року від 04.03.2014 року стягнута із Замовника на користь Підрядника за рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.10.2015 року у справі №917/1961/15, на примусове виконання якого Господарським судом Полтавської області було видано наказ від 09.11.2015 року.

Сума 245 752,80 грн. за Актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2014 року від 04.03.2014 року стягнута із Замовника на користь Підрядника за рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.03.2015 року у справі №917/128/15, на примусове виконання якого Господарським судом Полтавської області було видано наказ від 07.04.2015 року.

За твердженням позивача, яке не стростоване відповідачем, станом на дату подання позовної заяви (09.09.2016р.) зазначена сума заборгованості Замовником не сплачена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20 257 598,11 грн. інфляційних, 1 771 341,66 грн. 3% річних.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на передбачення сторонами у п.4.1. договору, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Підрядником рахунка на оплату послуг або після підписання Сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), оскільки Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 р. та Акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за березень 2014 року підписані сторонами 04.03.2014 року, то з 05.03.2014 року у відповідача виник обов'язок щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Факт несплати у визначені договором строки відповідачем не спростовується. Крім того, при розгляді справ № 917/1961/15 та 917/128/15 судом встановлено прострочення відповідачем оплати за виконані роботи.

Згідно приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем ставляться вимоги про стягнення 1 771 341,66 грн. 3% річних за період з 05.03.2014р. по 07.09.2016 р. та 20 257 598,11 грн. інфляційних за аналогічний період.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, суд прийшов до висновку, що заявлені розміри 3% річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 20 257 598,11 грн. інфляційних, 1 771 341,66 грн. 3% річних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг в Полтавській області (вул. Куйбишева, буд. 22-а, м. Полтава, Полтавська область, 36024; ідентифікаційний код 25898481) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, буд. 22-А, ) 20 257 598,11 грн. інфляційних, 1 771 341,66 грн. 3% річних та 206 700,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.11.2016 р.

Суддя Киричук О.А.