ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2016 р. Справа № 911/2948/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства АЛЬБА Україна

до Товариства з обмеженою відповідальністю АПТЕКА.194

про стягнення 46022, 09 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 9 від 19.01.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 16/16 від 04.11.2016 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства АЛЬБА Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю АПТЕКА.194 про стягнення 46022, 09 грн. з яких 25000,00 грн. основного боргу, 1780,65 грн. 3 % річних та 19241,44 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2016 року порушено провадження у справі № 911/2948/16 та призначено справу до розгляду на 18.10.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 18.10.2016 року відповідач не зявився, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 14.09.2016 року не виконали, відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 07.11.2016 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, розгляд справи 07.11.2016 року не відбувся та ухвалою суду від 17.11.2016 року розгляд справи було призначено на 28.11.2016 року.

В судовому засіданні 28.11.2016 року представник позивача повідомив суд про сплату відповідачем суми боргу в розмірі 25000,00 грн. після порушення провадження у справі, позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні 28.11.2016 року проти стягнення 3 % річних та інфляційних заперечував, однак письмовий відзив на позов не надав.

України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством АЛЬБА Україна (позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю АПТЕКА.194 (відповідач, Покупець) було укладено Договір купівлі продажу № 255-11 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобовязується передавати (поставляти) вироби медичного призначення (далі ОСОБА_3) у власність Покупця, а Покупець зобовязується приймати ОСОБА_3 та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього Договору.

Ціни за одиницю ОСОБА_3, а також загальна сума партії визначаються відповідно до відпускних цін Продавця та згідно узгодженим Сторонами заказом і зазначаються у видаткових накладних (п. 2.4 Договору).

Сума Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом укладенням сум товарних партій визначених у видаткових накладних (п. 2.5 Договору).

Оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії (п. 5.2 Договору).

ОСОБА_3 вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем по кількості та асортименту в момент підписання Сторонами видаткової накладної на товарну партію (п. 6.1 Договору).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2011 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань та взаєморозрахунків. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити Договір за 1 місяць до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на наступний і кожний слідуючий календарний рік (п. 10.2 Договору).

На виконання зобовязань за Договором позивачем протягом березня-квітня 2014 року було поставлено відповідачу ОСОБА_3 на загальну суму 25000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 40663574 від 04.03.2014 року на суму 1123,84 грн. (сплатити до 18.03.2014 року); № 40665986 від 05.03.2014 року на суму 1709,99 грн. (сплатити до 19.03.2014 року); № 41054312 від 08.04.2014 року на суму 14249,35 грн. (сплатити до 22.04.2014 року); № 41066839 від 09.04.2014 року на суму 2947,88 грн. (сплатити до 23.04.2014 року); № 41071058 від 09.04.2014 року на суму 968,60 грн. (сплатити до 23.04.2014 року); № 41065736 від 09.04.2014 року на суму 2202,34 грн. (сплатити до 23.04.2014 року); № 41065792 від 09.04.2014 року на суму 1718,82 грн. (сплатити до 23.04.2014 року); № 41066854 від 09.04.2014 року на суму 79,18 грн. (сплатити до 23.04.2014 року).

Однак, відповідач в порушення п. 5.2 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати отриманого протягом березня - квітня 2014 ОСОБА_3 не виконав, у звязку з чим, за відповідачем виникла заборгованість в сумі 25000,00 грн.

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 25000,00 грн. заборгованості згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором купівлі-продажу, за яким згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач в ході розгляду спору повідомив суду про сплату відповідачем після порушення провадження у справі суми основного боргу в розмірі 25000,00 грн. У звязку з чим, провадження у справі в частині вимог про стягнення 25000,00 грн. основного боргу підлягає припиненню судом на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно до пункту 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

У звязку з простроченням відповідачем строків оплати ОСОБА_3, позивач також заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача 1780,65 грн. 3% річних та 19241,44 грн. інфляційних за період 19.03.2014 року по 01.09.2016 року в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані 3% річних та інфляційні виходячи із фактичних сум заборгованості, що існували на відповідні дати, за фактичні періоди прострочення, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо фактів прострочення відповідачем платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено арифметичні помилки в наданому позивачем розрахунку інфляційних. Судом було здійснено правильний розрахунок інфляційних, згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 19108,70 грн. інфляційних, 3% річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі в сумі 1780,65 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 20889,35 грн. з яких: 1780,65 грн. 3 % річних та 19108,70 грн. інфляційних. В частині стягнення 132,74 грн. інфляційних позов задоволенню не підлягає. В частині стягнення 25000,00 грн. суми основного боргу провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовних вимогам з врахуванням суми основного боргу, яка сплачена після порушення провадження у справі, оскільки неправильні дії відповідача змусили позивача звернутись до суду з даним позовом, що складає 1374,02 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АПТЕКА.194 (08352, Київська область, Яготинський район, с. Вороньків, вул. Червоноармійська, 57, код 36108457) на користь Приватного акціонерного товариства АЛЬБА Україна (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100, код 22946976) 1780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) грн. 65 коп. 3 % річних та 19108 (девятнадцять тисяч сто вісім) грн. 70 коп. інфляційних та 1374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 132,74 грн. інфляційних відмовити.

4. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 25000,00 грн. основного боргу припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.12.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін