ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.Справа № 916/1851/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Т.А.

суддів: Лашина В.В.

ОСОБА_1

(згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 14.11.2016р. №867 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи)

при секретарі Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області

на рішення господарського суду Одеської області від 16.09.2016р.

по справі №916/1851/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк

до відповідача: Управління поліції охорони в Одеській області

про стягнення 210000,00 грн.

В судовому засіданні 01.12.2016 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку „ПриватБанк (далі позивач, ПАТ КБ „ПриватБанк) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Управління поліції охорони в Одеській області (далі відповідач, УПО в Одеській області) про стягнення 210000,00 грн. збитків спричинених внаслідок неналежного виконання умов договору № ПЦО-2/2261-14 про спостереження за станом засобів сигналізації, укладеного між сторонами 01.06.2014 року. Так, в ніч на 26.04.2016 року група затримання УПО в Одеській області прибула до магазину „Монарх, що знаходиться по вул. Приморська, 14 у місці Білгород-Дністровськ, з порушенням умов договору від 01.06.2016 року та не здійснило необхідних заходів для запобігання крадіжки банкомату № CAOD4383, в якому знаходились грошові кошти на суму 284400,00 грн., що призвело до збитків, викладених злочинним посяганням, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі, передбаченим умовами п. 6.1.1.

Позовні вимоги обґрунтовані умовами договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року, положеннями ст. ст. 11, 16, 526, 610, 611, 614, 629 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 224, 225 ГК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.09.2016 року по справі № 916/1851/16 (суддя Бездоля Д.О) позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління поліції охорони в Одеській області на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк 210000,00 грн. збитків та 3150,00 грн. судового збору.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст.ст. 193, 224, 226 ГК України, ст. ст. 614, 617 ЦК України та мотивовано доведеністю позивачем документальними доказами наявність і розміру збитків, протиправності поведінки відповідача у спірних правовідносинах та наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та наявністю збитків у позивача, що зумовлює задоволення позову у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду від 16.09.2016 року, Управління поліції охорони в Одеській області звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник наполягає на наступному:- суд дійшов до помилкового висновку про наявність причинного звязку між поведінкою відповідача та збитками, завданими позивачу зловмисниками;- судом безпідставно не надано належної правової оцінки акту технічного огляду приміщення магазину „Монарх від 26.04.2016 року, який свідчить про наявність підстав для звільнення відповідача від майнової відповідальності;- судом проігноровано обставину відсутності в матеріалах справи належних документальних доказів, на підтвердження розміру збитків.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року по справі № 916/1851/16 апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області прийнято до провадження колегією суддів апеляційної інстанції, сформованої на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2016 року та розпорядження в.о. керівника апарату від 10.10.2016 року № 787 „Щодо призначення автоматизованого розподілу судової справи із призначенням дати розгляду скарги на 27.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду апеляційної інстанції від 27.10.2016 року по справі № 916/1851/16 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 17.10.2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшло до господарського суду апеляційної інстанції 14.11.2016 року, ПАТ КБ „ПриватБанк вказало, що оскаржуване рішення суду вважає законним, яке прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними та необґрунтованими, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги із залишенням оскаржуваного рішення суду від 16.09.2016 року без змін.

Розпорядженням в.о. керівника Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року за № 867 „Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи змінено склад судової колегії, з підстав перебування судді Бєляновського В.В. у відпустці.

Ухвалою господарського суду апеляційної інстанції від 15.11.2016 року по справі № 916/1851/16 апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області прийнято до розгляду іншим складом суду.

В судовому засіданні, що відбулось 17.11.2016 року було оголошено перерву до 01.12.2016 року.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, що 01.06.2014 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМУС України в Одеській області (Виконавець) та ПАТ КБ „ПриватБанк (Замовник) укладений договір про спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на банкоматах, терміналах самообслуговування № ПЦО-2/2261-14, згідно з яким виконавець здійснює в інтересах замовника спостереження за станом та технічним обслуговуванням сигналізації, що встановлена на банкоматі, терміналі самообслуговування замовника, адреси місць розташування яких зазначені у Дислокації (додаток №1 до договору), що є невідємною частиною цього договору.(п.2.1 підпункту 2.1.1 розділу 2 договору).

Підпунктом 2.1.2. пункту 2.1. розділу 2 договору передбачено, що у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації банкомата, терміналу самообслуговування «виконавець» забезпечує реагування груп затримання для встановлення причин його надходження в строки, що зазначені в п. 4.1.2. цього договору, а в разі необхідності припинення правопорушення або злочину на обєкті.

Пунктом 2.2. розділу 2 договору встановлено, що виконавець надає послуги за даним договором з моменту здачі сигналізації, що встановлена на банкоматі, терміналі самообслуговування під спостереження і до моменту зняття її з-під спостереження.

Відповідно до підпунктів 4.1.1., 4.1.2. пункту 4.1. розділу договору виконавець зобовязаний у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації або інформації про непрацездатність системи сигналізації, виявленої під час її тестування, негайно направити наряд ГЗ та забезпечити його прибуття на обєкт для встановлення причин її спрацювання в термін, що не перевищує: в додатку № 1 (час повинен бути визначений в період з 6:00 год. до 22:00 год., та з 22:00 год. до 6:00 год. хвилин). У разі спрацювання сигналізації, ГЗ, яка прибула на обєкт, що є предметом спостереження за цим договором, повинна заблокувати всі шляхи відступу злочинців, перевірити цілісність будівельних конструкцій (вхідні, балконні двері, вікон, стін та інш.), зясувати причину спрацювання сигналізації та вжити всі можливі заходи щодо затримання злочинців. Старший ГЗ, в разі потреби, повинен сповістити орендодавця (за умови наявності у виконавця такої інформації) для відкриття приміщення. В разі виявлення факту посягання, інформувати уповноважену особу замовника та повідомити про це чергову частину органів внутрішніх справ. Забезпечити охорону майна на обєкті після спрацювання сигналізації до прибуття на обєкт замовника.

Підпунктом 4.1.12 пункту 4.1 розділу 4 договору передбачено, що протягом двох годин з моменту посягання на обєкт, що є предметом спостереження за цим договором, надати на електрону адресу замовника витяг із журналу спрацювань сигналізації з вказівкою часу спрацювання та часу прибуття ГЗ на обєкт.

Підпунктом 4.2.3 пункту 4.2 розділу 4 передбачено, що замовник зобовязаний здійснювати визначені виконавцем заходи щодо технічної укріпленості та оснащеності банкомату, терміналу самообслуговування.

Відповідно до підпункту 5.1.3 пункту 5.1 розділу 5 договору виконавець має право приймати участь у роботі комісії в складі уповноважених представників замовника та виконавця при обстеженні банкомату, терміналу самообслуговування або місця його розташування з метою, зокрема, визначення необхідного рівня технічної укріпленості та оснащеності банкомату, терміналу самообслуговування сигналізацією, згідно комісійного акту обстеження (нормативних документів виконавця).

Згідно підпункту 5.1.4. пункту 5.1. розділу 5 договору при виникненні причин, незалежних від виконавця (невідповідність параметрів телефонної мережі технічним умовам, знеструмлення банкомату, терміналу самообслуговування або АТС та ін.), що перешкоджає здійсненню виконавцем заходів по спостереженню за сигналізацією, виконавець має право не приймати під спостереження встановлену на банкоматі, терміналі самообслуговування сигналізацію до моменту усунення цих причин замовником.

Підпунктами 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. розділу 6 договору передбачено, що за невиконання взятих на себе зобовязань за цим договором у період знаходження банкомату, терміналу самообслуговування під спостереження ПЦС виконавець несе майнову відповідальність перед замовником за завдані йому прямі дійсні збитки. При наявності письмової заяви замовника про заподіяні збитки, викликаних злочинним посяганням, уповноважені представники виконавця та замовника зобовязані брати участь у визначенні розміру цих збитків на день події.

Відповідно до підпункту 6.1.6 пункту 6.1 розділу 6 договору виконавець звільняється від майнової відповідальності по цьому договору за збитки, спричинені: - стихійним лихом; при масових порушеннях громадського порядку; не здаванням замовником засобів сигналізації, встановлених на банкоматі, терміналі самообслуговування під спостереження ПЦС; розголошенням замовником стороннім особам пультових кодів чи систем спостереження банкомату, терміналу самообслуговування, що стало умовою майнової відповідальності; залученням замовником до обслуговування, дообладнання сигналізації, встановленої на банкоматі, терміналу самообслуговування, сторонніх осіб; порушенням співробітниками замовника визначеного Інструкцією (додаток № 3 до договору) порядку приймання (здавання) сигналізації банкомату, терміналу самообслуговування під спостереження ПЦС; у разі реагування ГЗ в строки, що зазначені в п. 4.1.2 цього договору.

Згідно підпункту 7.6.1 пункту 7.6 розділу 7 договору факт прийому обєкта під охорону, є підтвердженням згоди виконавця з рівнем технічної укріпленості обєкта. Невиконання замовником додаткових вимог щодо технічної укріпленості обєкту після підписання сторонами акту прийому в експлуатацію системи охоронної сигналізації не звільняє виконавця від виконання своїх зобовязань за цим договором та не є підставою від уникнення виконавцем від матеріальної відповідальності.

Пунктом 12.1 розділу 12 договору встановлено, що даний договір набирає чинності з 01.06.2014 року та є чинним до 31.12.2017 року, а в частині обовязків сторін, що виникли під час дії договору до повного їх виконання сторонами.

01.06.2015 року сторонами укладено додаткову угоду № 14 до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року, якою сторони обумовили підпункт 6.1.1 договору викласти в наступній редакції: „За невиконання взятих на себе зобовязань за цим договором у період знаходження банкомату під спостереження ПЦС виконавець несе відповідальність в наступних розмірах;- для банкоматів, які розташовані в місці Одеса-не більш ніж триста тисяч гривень; - для банкоматів, які розташовані в Одеській області не більш ніж двісті десять тисяч гривень. За невиконання взятих на себе зобовязань за цим договором у період знаходження банкомату під спостереження ПЦС виконавець несе відповідальність в наступних розмірах;- для банкоматів, які розташовані в місці Одеса-не більш ніж сто тисяч гривень; - для банкоматів, які розташовані в Одеській області не більш ніж вісімнадцять тисяч гривень..

24.09.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду № 17 до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року сторонами внесені зміни до додатку № 1 до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року(„Дислокація розрахунок вартості наданих послуг), зокрема, виконавець прийняв під спостереження ПЦС обєкт банкомат CAOD4383, розташований за адресою: вул. Приморська, 14, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, та обумовили термін прибуття ГЗ на вказаний обєкт, у разі спрацювання сигналізації: у період з 6:00 год. до 22:00 год. до 5 хв.; у період з 22:00 год. до 6:00 год. до 5 хв.

01.12.2015 року між ПАТ КБ „ПриватБанк (Замовник), Управлінням Державної служби охорони при ГУМУС України Одеській області (первісний Виконавець за договором) та Управлінням поліції в Одеській області (Виконавець) укладено угоду про зміну сторони в договорі № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року, відповідно з якої, починаючи з 01.12.2015 року права та обовязки за договором від 01.06.2016 року № ПЦО-2/2261-14 переходять від Управління Державної служби охорони при ГУМУС України Одеській області до Виконавця Управління поліції в Одеській області.

Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

З вищевикладеного з врахуванням положень ст.ст. 901, 978 ЦК України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що договір про спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на банкоматах, терміналах самообслуговування № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року, за своєю правовою природою вказаний правочин є різновидом договорів про надання послуг (договорів зберігання), а саме договором охорони.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2016 року у єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстрований кримінальний злочин за №0001120 з тих підстав, що в ніч на 26.04.2016 року невстановлені особи, з метою заволодіння чужим майном, проникли в будівлю магазина „Монарх, що знаходиться у місці Білгород-Дністровськ по вул. Приморська,14 та таємно викрали банкомат ПАТ КБ „ПриватБанк CAOD 4383 з грошовими коштами та зникли з місту події.

Сигнал тривоги надійшов на ПЦО відповідача о 02:02:53 години, а група затримки прибула до обєкт о 02:12:03 годині, тобто через 09 хвилин 10 секунд, що свідчить про прибуття до обєкту із порушенням умов п. 4.1.2 договору від 01.06.2014 року з врахуванням додаткової угоди № 17 від 24.09.2015 року до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року.

Вважаючи, що прибуття до обєкту охорони працівників Управління поліції в Одеській області з порушенням вищевказаних умов договору від 01.06.2014 року призвело до викрадення банкомату ПАТ КБ „ПриватБанк CAOD 4383 з грошовими коштами, позивач на адресу відповідача направив заяву від 06.06.2016 року №Е.OD.0.0.0.0./5-4513, в якій запропонував відповідачу, у відповідності до приписів умов пункту 6.1.2 договору, прийняти участь у визначенні розміру збитків шляхом підписання акту із сплатою, на протязі 7 днів, з дня пред'явлення вимоги на користь ПАТ КБ „ПриватБанк суму збитків, завданих злочинним посяганням в розмірі 210000,00 грн., що обумовлено пунктом 6.1.1. договору від 01.06.2014 року з врахуванням додаткової угоди № 14 від 01.06.2015 року.

13.05.2016 року Управління поліції охорони в Одеській області надіслало листа на адресу позивача за номером № 1130/43/35/01-2016 з повідомленням про неможливість виконання вимог пункту 6.1.1. договору від 01.06.2014 року зміненого додатковою угодою № 14 від 01.06.2015 року, з підстав відсутності належних документальних доказів на підтвердження заявлених позивачем збитків.(а/с 29-30).

20.05.2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк на адресу відповідача направило листа за №Е.OD.0.0.0.0./5-504 про надіслання копії завіреного чеку завантаження банкоманту CAOD 4383 із журналу зведення здійснених транзакцій банкомату CAOD 4383, завірену копію виписці із журналу зведення транзакцій банкомату CAOD 4383, довідку про розмір вкрадених грошових коштів з банкомату CAOD 4383 (а/с 31).

06.06.2016 року Управління поліції охорони в Одеській області надіслало на адресу позивача листа за № 1272/43/35/01-2016 з пропозицією надіслання копії завірених належним чином належних доказів на підтвердження розміру збитків, а саме, маршрутного листа, видаткового касового ордеру та відповідного аркушу книги обліку операції із завантаженням та розвантаженням банкоматів.(а/с35).

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про відсутність в матеріалах справи належних документальних доказів на підтвердження заявлених позивачем розміру збитків, у звязку з чим вважає оскаржуване рішення суду від 16.09.2016 року прийнятим з порушенням вимог процесуального права, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пунктом 3 Розділу 3 Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 лютого 2007 р. N 45, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 3 березня 2007 р. за N 181/13448 (Інструкція) встановлено, що перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) та до пунктів обміну валют, банкоматів і у зворотному напрямку здійснюється з урахуванням вимог додатка 2 до цієї Інструкції власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ згідно з вимогами Положення з використанням визначених відповідно до цього порядку окремих документів, серед яких прибутково-видатковий касовий ордер, опис цінностей, доручення на перевезення валютних цінностей, супровідна відомість до сумки з готівкою (додаток 7), супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями (додаток 8). Допускається додаткове використання інших документів, розроблених банком для виконання визначених у Положенні про підрозділ завдань щодо внутрішньобанківських перевезень цінностей.

В матеріалах справи міститься копія видаткового касового ордеру № АТМО5В7МХJ від 25.04.2016 року, з якого вбачається, що 25.04.2016 року заплановано завантаження банкомату CAOD 4383 грошовими коштами в розмірі 350000,00 грн., що у відповідності до Інструкції є належним доказом на підтвердження завантаження 25.04.2016 року спірного банкомату горовими коштами у вказаній сумі(а/с 38).

Також, наявні в матеріалах справи копії чеків підтверджують обставину завантаження 25.04.2016 року о 13:08:00 годин банкомату CAOD 4383 касетою з грошовими коштами в сумі 350000,00 грн. (а/с 32, 36). Також, з наявної в матеріалах справи копії виписці із журналу зведення здійснених транзакцій банкомату CAOD 4383 вбачається, що під час завантаження вказаного банкомату в касеті знаходилось 999 купюр по 100 грн. та 499 купюр по 500 грн., та у резервній касеті знаходилась 1 купюра - 100 гривень та 1 купюра - 500 гривень, тобто касета містила в собі грошові кошти на загальну суму 350000,00 грн.(а/с 33), така обставина також підтверджується допустимим доказом, наявною в матеріалах справи копією виписці журналу № 1828093 від 25.04.2016 року по обслуговуванню банкоматів та терміналів самообслуговуванню банку (а/с 37).

Водночас, копія виписці з журналу зведення здійснених транзакцій банкомату CAOD 4383(а/с 33) містить в собі відомості, що на час останньої видачі грошових коштів, що відбулось 25.04.2016 року о 23:55:40 годин у касеті залишилось 698 купюр по 100 гривень, 428 купюр по 500 гривень з врахуванням наявних в резервній касеті 1 купюри-100 гривень та 1 купюри 500 гривень, що загалом становить 284400,00 грн.

Крім цього, наявні в матеріалах справи виписка із переліку операцій бухгалтерської відомості банкомату CAOD 4383 (а/с 114-115) та акт ревізії цінностей, що знаходяться в банкоматі CAOD 4383 Южного ГРУ за адресою: м. Білгород Дністровськ по вул. Приморська, 14 (а/с 39) свідчать про те, що 25.04.2016 року за період з 13:06:04 години по 23:00:00 години у вказаному вище банкоматі перебіг грошових коштів склало в розмірі 65600,00 грн. та залишок грошових коштів складає 284400,00 грн.

Отже, виходячи з вищевикладеного з врахуванням приписів вимог ст. ст. 34, 36 ГПК України та п. 3 Розділу 2 Інструкції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність позивачем належними та допустимими документальними доказами тієї обставини, що під час крадіжки банкомату CAOD 4383 в ньому знаходились грошові кошти в сумі 284400,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Колегія суддів апеляційної зазначає, що право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення, а саме, порушення цивільного права чи інтересу, завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Отже, вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку доведеності кожного з елементів складу правопорушення і недоведеність хоч би одного із елементів складу правопорушення виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Як вже вказувалось вище, наявні в матеріалах справи документальні докази, а саме, копія видаткового касового ордеру № АТМО5В7МХJ від 25.04.2016 року, копії чеків банкомату CAOD 4383 від 25.04.2016 року, копія виписці із журналу зведення здійснених транзакцій банкомату CAOD 4383, копія виписці журналу № 1828093 від 25.04.2016 року по обслуговуванню банкоматів та терміналів самообслуговуванню банку, виписка із переліку операцій бухгалтерської відомості банкомату CAOD 4383 та акт ревізії цінностей, що знаходяться в банкоматі CAOD 4383 Южного ГРУ за адресою: м. Білгород Дністровськ по вул. Приморська, 14 підтверджують вихідний залишок коштів у банкоматі на час крадіжки в сумі 284400,00 грн.

Твердження скаржника щодо неможливості надання правової оцінки акту ревізії цінностей, що знаходяться в банкоматі CAOD 4383 Южного ГРУ за адресою: м. Білгород Дністровськ по вул. Приморська, 14 з підстав відсутності підписів всіх учасників ревізійної бригади, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки такі твердження спростовані матеріалами справи (а/с 158). Крім цього, матеріали справи містять в собі інші документальні докази на підтвердження розміру залишку грошових котів в банкоматі CAOD 4383 на час крадіжки, що становить 284400,00 грн.

Разом з цим, в апеляційній скарзі скаржник наполягає на відсутності причинного звязку між поведінкою відповідача та збитками, завданими позивачу зловмисниками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязань, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до підпунктів 4.1.1., 4.1.2. пункту 4.1. розділу договору виконавець зобовязаний у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації або інформації про непрацездатність системи сигналізації, виявленої під час її тестування, негайно направити наряд ГЗ та забезпечити його прибуття на обєкт для встановлення причин її спрацювання в термін, що не перевищує: в додатку № 1 (час повинен бути визначений в період з 6:00 год. до 22:00 год., та з 22:00 год. до 6:00 год. хвилин). У разі спрацювання сигналізації, ГЗ, яка прибула на обєкт, що є предметом спостереження за цим договором, повинна заблокувати всі шляхи відступу злочинців, перевірити цілісність будівельних конструкцій (вхідні, балконні двері, вікон, стін та інше), зясувати причину спрацювання сигналізації та вжити всі можливі заходи щодо затримання злочинців. Старший ГЗ, в разі потреби, повинен сповістити орендодавця (за умови наявності у виконавця такої інформації) для відкриття приміщення. В разі виявлення факту посягання, інформувати уповноважену особу замовника та повідомити про це чергову частину органів внутрішніх справ. Забезпечити охорону майна на обєкті після спрацювання сигналізації до прибуття на обєкт замовника.

Додатком № 1 до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року встановлено термін прибуття наряду співробітників виконавця на обєкт, яким не може перевищувати 5 хвилин після надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації або інформації про непрацездатність системи сигналізації, виявленою під час її тестування.

Підпунктом 4.1.12 пункту 4.1 розділу 4 договору передбачено, що протягом двох годин з моменту посягання на обєкт, що є предметом спостереження за цим договором, надати на електрону адресу замовника витяг із журналу спрацювань сигналізації з вказівкою часу спрацювання та часу прибуття ГЗ на обєкт.

На виконання умов підпункту 4.1.12 пункту 4.1 розділу 4 договору відповідачем на електрону пошту було надіслано копію витягу з добової відомості за 26.04.2016 року, з якого вбачається, що 02:02:53 годині на ПЦС відповідача надійшов сигнал про спрацювання сигналізації на обєкті банкомот CAOD 4383, що знаходився у місці Білгород Дністровськ по вул. Приморська, 14, а співробітники виконавця на вказаний обєкт прибули 26.04.2016 року о 02:12:03 годині, тобто з порушенням умов договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року. Також, обставина порушення відповідачем умов договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про довідкову інформацію про надання послуги від 04.05.2016 року (а/с 65).

Колегія суддів також звертає свою увагу на тому, що відповідачем письмово підтверджувалась обставина прибуття співробітників виконавця на обєкт за договором від 01.06.2014 року із порушенням терміну, зазначеному в додатку № 1 до договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року, стверджуючи про вжиття ним всіх заходів для належного виконання зобовязань за вказаним договором з посиланням на перебої у роботі мереж телефонного звязку ПрАТ „Київстар та ПрАТ „МТС, що призвело до неможливості своєчасно передати інформацію наряду охорони про спрацювання сигналізації на обєкті, на підтвердження чого відповідачем надано копію листа ПрАТ „МТС від 26.04.2016 року та копію листа ПрАТ „Київстар від 26.04.2016 року за № 11096/16 (а/с ).

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши такі документальні докази, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зміст листів ПрАТ „МТС від 26.04.2016 року та ПрАТ „Київстар від 26.04.2016 року за № 11096/16 містять в собі лише припущення наявності тимчасових перебоїв у стільниковому звязку 26.04.2016 року.

Крім того, колегією суддів не приймається до уваги лист ПрАТ „МТС від 28.09.2016 року за № SД16-15791, що додано до апеляційної скарги (а/с 142), оскільки такий доказ не спростовує можливість відповідача скористатись послугами інших операторів або іншими засобами звязку для своєчасного повідомлення наряду охорони про спрацювання сигналізації на обєкті за договором від 01.06.2014 року. Більш того, умовами підпункту 6.1.6. пункту 6.1. розділу 6 договору № ПЦО-2/2261-14 від 01.06.2014 року не містить в собі такої умови, як звільнення виконавця від майнової відповідальності, передбаченою умовами підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 розділу 6 договору, з підстав відсутності або перебоїв у роботі мереж стільникового звязку.

Колегією суддів також не приймаються до уваги документальний доказ, доданий скаржником до письмового пояснення, що надійшли до господарського суду апеляційної інстанції 15.11.2016 року, зареєстрованого за № 5079/16 Д3, а саме: фон залу від 26.04.2016 року, оскільки він також не підтверджує відсутність можливості у відповідача скористатись послугами іншого оператора або іншими засобами звязку для своєчасного повідомлення наряду охорони про спрацювання сигналізації на обєкті за договором від 01.06.2014 року.

Серед доводів апеляційної скарги, скаржник наголошує на тому, що місцевим господарським судом не взято до уваги обставину знехтування позивачем необхідних заходів для технічного укріплення спірного банкомату анкерними болтами до підлоги або стіни, що призвело до сприяння зловмисникам скоїти злочин. На підтвердження викладених обставин, скаржник посилається на наявні в матеріалах справи копію акта технічного огляду приміщення магазину „Монарх, що знаходиться у місці Білгород-Дністровськ по вул. Приморська,14 (а/с 77), копію листа від 27.08.2015 року за № 15/4-362 з актом обстеження стану технічної укріпленості обєкта та КТС від 20.08.2016 року (а/с 88-99) та копію листа позивача від 10.09.2015 року за №Е.OD.0.0.0.0./5-1084.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що акт технічного огляду приміщення магазину „Монарх (а/с 77) був складний після скоєння злочину, а тому не являється належним доказом на підтвердження знехтування позивачем заходів технічного укріплення банкомату CAOD 4383 анкерними болтами до підлоги або стіни, а також, акт обстеження стану технічної укріпленості обєкта та КТС від 20.08.2015 року (а/с 88-99), який надісланий на адресу позивача листом № 15/4-362 від 27.08.2015 року з вимогою застосування заходів для укріплення банкоматів анкерними болтами до підлоги або стіни, не містить в своєму переліку банкомату CAOD 4383.

Більш того, за умовами підпункту 5.1.4. пункту 5.1. розділу 5 договору при виникненні причин, незалежних від виконавця (невідповідність параметрів телефонної мережі технічним умовам, знеструмлення банкомату, терміналу самообслуговування або АТС та ін.), що перешкоджає здійсненню виконавцем заходів по спостереженню за сигналізацією, виконавець має право не приймати під спостереження встановлену на банкоматі, терміналі самообслуговування сигналізацію до моменту усунення цих причин замовником.

А відповідно до підпункту 7.6.1 пункту 7.6 розділу 7 договору факт прийому обєкта під охорону, є підтвердженням згоди виконавця з рівнем технічної укріпленості обєкта. Невиконання замовником додаткових вимог щодо технічної укріпленості обєкту після підписання сторонами акту прийому в експлуатацію системи охоронної сигналізації не звільняє виконавця від виконання своїх зобовязань за цим договором та не є підставою від уникнення виконавцем від матеріальної відповідальності.

Виходячи з викладеного із врахуванням того, що відповідач не скористався своїм правом, передбаченим умовами підпункту 5.1.4. пункту 5.1. розділу 5 договору від 01.06.2014 року, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги, що нехтування позивачем необхідних заходів для технічного укріплення спірного банкомату анкерними болтами до підлоги або стіни є підставою для звільнення відповідача від матеріальної відповідальності, обумовленої підпунктом 6.1.1. пункту 6.1 розділу 6 договору від 01.06.2014 року.

Виходячи з викладеного з врахуванням положень ст. ст. 614, 617 ЦК України, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач не довів належного виконання ним своїх зобовязань за договором від 01.06.2014 року, зокрема, наявна винна поведінка відповідача шляхом незабезпечення належного реагування на сигнал тривоги внаслідок чого не припинено правопорушення зловмисників, на запобігання чого укладено між сторонами договір від 01.06.2016 року, що свідчить про наявність причинного звязку між порушеним правом та завданими позивачу збитками.

Зважаючи на доведеність позивачем належними документальними доказами розміру збитків з врахуванням умов підпункту 6.1.1 пункту 6.1 розділу 6 договору від 01.06.2014 року в редакції, викладеній в додатковій угоді № 14 від 01.06.2015 року до вказаного договору, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновків про наявність законних підстав для стягнення з відповідача збитків в сумі 210000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду від 16.09.2016 року.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 103, 105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Одеській області залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 16.09.2016 р. у справі № 916/1851/16 без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Лашин

Суддя Л.В. Поліщук