РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016Справа №910/19557/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство "Транспортник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях»

про стягнення заборгованості 23390,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Корнієнко В.П., за довіреністю

від відповідача: Кліндухов П.В., за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство "Транспортник" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості 23390,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладених між сторонами Договору про надання місця для стоянки № 123 від 29.12.2012 та Договору про надання місця для стоянки № 117 від 31.12.2014 не здійснив оплату за отриманні місця для стоянки, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23390,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 порушено провадження у справі № 910/19557/16, розгляд справи призначено на 21.11.2016.

15.11.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 21.11.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 21.11.2016 з'явився, подав заяву про відсутність аналогічного спору, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечив.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.11.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2012 між Приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство "Транспортник" (далі - підприємство, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір про надання місця для стоянки № 123 (далі - Договір-1), відповідно до умов якого підприємство надає місце для стоянки автомобілів замовника.

В пункті 2.1. Договору-1 сторони визначили, що вартість надання місця для стоянки за добу становить:

- 5,83 грн. 20% ПДВ 1,17. Всього 7,00 грн. (легковий автомобіль);

- 8,33 грн. 20 % ПДВ 1,67. Всього 10,00 грн. (мікроавтобус, вантажний до 3500 кг.);

- 16,67 грн. 20 % ПДВ 3,33 грн. Всього 20,00 грн. (вантажний автомобіль понад 3500 кг.);

- 25,00 грн. 20 % ПДВ 5,00 грн. Всього 30,00 грн. (вантажна зчіпка, автопоїзд).

Відповідно до п. 2.2 Договору-1 оплата за надані місця стоянки згідно пунктів 1.1 та 2.1 та надходять згідно виставленого рахунку підприємством замовнику за фактично надані послуги протягом 3-ох банківських днів.

Договір вступає в силу 01.01.2013 і діє до 30.06.2013 включно (п. 4.1 Договору-1).

В подальшому, сторонами було укладено ряд Додаткових угод о Договору-1, якими сторони змінювали строк дії Договору.

Так, Додатковою угодою № 3 від 27.06.2014 до Договору-1, сторони дійшли згоди викласти з 27.06.2016 пункт 4.1 Договору-1 в наступній редакції:

« 4.1 Договір вступає в силу 01.01.2013 року та діє до 31.12.2014 року включно.».

31.12.2014 між сторонами було укладено Договір про надання місця для стоянки № 117 (далі - Договір-2) відповідно до умов якого, підприємство надає місце для стоянки автомобілів замовника.

Згідно з п. 2.1 Договору-2 вартість надання місця стоянки за добу становить:

- 8,33 грн. 20% ПДВ 1,67 грн. Всього 10,00 грн. (легковий автомобіль);

- 12,50 грн. 20 % ПДВ 2,50 грн. Всього 15,00 грн. (мікроавтобус, вантажний до 3500 кг.);

- 16,67 грн. 20 % ПДВ 3,33 грн. Всього 20,00 грн. (вантажний автомобіль понад 3500 кг.);

- 25,00 грн. 20% ПДВ 5,00 грн. Всього 30,00 грн. (вантажна зчіпка, автопоїзд).

Пунктом 2.2 Договору-2 визначено, що оплата за надані місця стоянки згідно пунктів 1.1 та 2.1 та надходить згідно виставленого рахунку підприємством замовнику за фактично надані послуги на протязі 3-ох банківських днів.

Цей Договір вступає в силу 01.01.2015 і дії до 30.06.2015 включно (п. 4.1 Договору-2).

Надалі, сторонами було укладено Додаткові угоди до Договору-2, якими змінено строк його дії.

Зокрема, Додатковою угодою № 2 від 30.12.2015 до Договору-2, сторони дійшли згоди викласти пункт 4.1 Договору в наступній редакції:

« 4.1 Договір вступає в силу 01.01.2015 року та діє до 30.06.2016 року включно.».

На виконання умов Договору-1, ПрАТ «Автотранспортне підприємство "Транспортник" надало ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» місця для стоянки автомобілів на загальну суму 5470,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1017 від 31.07.2014, № 877 від 30.06.2014, № 1185 від 31.08.2014, № 1337 від 30.09.2014, № 1491 від 31.10.2014, № 1826 від 31.12.2014., які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

В свою чергу, за Договором-2, позивачем було надано відповідачу місць для стоянки автомобілів на загальну суму 17920,00 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 122 від 31.01.2015, № 305 від 28.02.2015, № 468 від 31.09.2015, № 622 від 30.04.2015, № 1060 від 31.07.2015, № 91 від 31.01.2016, № 767 від 31.05.2016, копії яких наявні в матеріалах справи та які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

Крім того, наявність заборгованості за Договором-2 позивач також обґрунтовує Актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які не підписані сторонами, а саме № 287 від 29.02.2016, № 461 від 31.03.2016, № 615 від 30.04.2016 та № 911 від 30.06.2016.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем були направлені вищезазначені акти з супровідним листом від 11.07.2016 відповідачу та були отримані ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» 27.08.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідачем не було повернуто Акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 287 від 29.02.2016, № 461 від 31.03.2016, № 615 від 30.04.2016 та № 911 від 30.06.2016, як і не було надано вмотивованої відмови від підписання вищезазначених Актів, протилежного сторонами суду не доведено, в зв'язку з чим, суд приймає зазначені акти як належні докази на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем за Договором-2.

Крім того, про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договорами 1 та 2 свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання місць для стоянки автомобілів.

У зв'язку з цим, у ТОВ "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» виникла заборгованість перед позивачем за Договорами 1 та 2 у загальному розмірі 23 390,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а за умовами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 2.2 договорів 1 та 2 сторони погодили, що оплата за надані місця стоянки згідно пунктів 1.1 та 2.1 та надходять згідно виставленого рахунку підприємством замовнику за фактично надані послуги протягом 3-ох банківських днів.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу місць для стоянки автомобілів та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 23390,00 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

При цьому, не заслуговують на увагу твердження відповідача що у нього не виникло обов'язку оплатити надані послуги, оскільки позивач не надав відповідачу рахунків на підставі яких здійснюється оплата наданих послуг, оскільки підписуючи акти наданих послуг, відповідач був обізнаний про надання обумовлених договорами послуг і відповідно необхідність їх оплати та за умовами п. 2.2 договорів не передбачено обов'язку виконавця послуг направляти замовнику рахунки, та строк оплати пов'язаний з моменту отримання рахунків замовником, який за необхідності не був позбавлений можливості їх отримати за умови звернення до виконавця послуг.

Крім того, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі № 3-3902к09.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство «Чумацький шлях» (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ідентифікаційний код: 32070461) на користь Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство "Транспортник" (09000, Київська обл., Сквирський район, місто Сквира, вулиця Леніна, будинок 19, квартира 13; ідентифікаційний код: 24594085) заборгованість в розмірі 23390 (двадцять три тисячі триста дев'яносто) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 24.11.2016.

Суддя О.А. Грєхова