ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Справа № 904/10044/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А. - доповідача,

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 посвідчення №025042 від 21.03.2014р.

представники сторін:

від Дніпропетровської міської ради: ОСОБА_2 представник, довіреність №4/10-350 від 30.05.2016 р.;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року у справі № 904/10044/16

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб", м. Дніпро

до відповідача ОСОБА_3 заступника прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

третя особа - 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Солярис", м. Київ

третя особа - 2: Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні власністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року у справі № 904/10044/16 (суддя Васильєв О.Ю. ) зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу.

Ухвала мотивована тим, що позивач за зустрічним позовом не зазначив доказів, якими підтверджує викладені в позові обставини та не надав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач за зустрічним позовом звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року у справі № 904/10044/16 скасувати, справу передати на розгляд до місцевого господарського суду.

В обґрунтування скарги зазначає на те, що ним було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за зустрічним позовом, належним чином обґрунтував клопотання. Однак, на думку скаржника, суд не в повній мірі зясував обставини справи та безпідставно клопотання не задовольнив.

У судове засідання представник скаржника не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи, що строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду становить 15 днів та закінчується 03.12.2016 року, колегія суддів вважає, що надані копії матеріалів справи дозволяють визначитися щодо законності оскаржуваної ухвали за відсутності осіб, що не зявились.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України відсутність доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013 № 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як вбачається із долученої до апеляційної скарги позовної заяви, яку долучено позивачем у даній справі та яка була отримана ним поштою від позивача за зустрічним позовом, окрім загальних доводів щодо тяжкого фінансового становища підприємства та посилання та значний розмір судового збору, позивачем не було додано належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища.

Колегія суддів вважає, що підстави для звільнення позивача за зустрічним позовом були відсутні у суду першої інстанції. Однак суд в оскаржуваній ухвалі клопотання скаржника не вирішив, резолютивна та мотивувальна частина ухвали не містить оцінки доводів позивача за зустрічним позовом.

Однак по суті рішення суду про повернення зустрічної позовної заяви є правильним, оскільки судовий збір за зустрічним позовом не сплачено.

Окрім того, суд вірно зауважив, що позивач за зустрічним позовом не зазначив доказів, якими підтверджує наявність перешкод в користуванні відповідачем спірним нерухомим майном; та в чому саме такі перешкоди полягають.

Відсутність вказаних доказів відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України також є підставою для повернення позовної заяви.

Таким чином, доводи оскаржуваної ухвали апелянтом не спростовано, ухвала відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області 11.11.2016 року у справі № 904/10044/16 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 05.12.2016 року.