ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.11.2016 Справа № 904/9154/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

до Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради, м.Дніпро

про стягнення 29300,61 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.09.2016 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність №2966 від 25.11.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму 29300,61 грн., з яких: 28930,68 грн. основного боргу, 369,93 грн. 3% річних та суму сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю невиконаних Відповідачем грошових зобов'язань за домовленістю щодо поставки природного газу в квітні 2016 року, в обсязі 3,618 тис. м3 на загальну суму 28930,68 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Під час судового засідання подав заяву про зміну назви Відповідача, а саме з Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради на Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

До заяви Відповідач подав (а.с. 50-64):

копію рішення №40/15 від 20.10.2016р.;

копію положення про департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

В судовому засіданні 29.11.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" в квітні 2016 року було поставлено Управлінню освіти та науки Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради) природний газ в обсязі 3,618 тис. м3 на загальну суму 28930,68 грн., що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі природного газу №ДО300020190 від 30.04.2016р. (а.с. 12). Акт приймання-передачі природного газу підписаний Позивачем та Відповідачем без будь-яких зауважень щодо обсягів та якості отриманого природного газу.

11.05.2016р. Позивачем на адресу Відповідача було направлено для підписання 2 примірника Договору на постачання природного газу, 2 акти приймання-передачі природного газу №ДО30020190 від 30.04.2016р. та рахунок на оплату. Відповідачем було повернуто на адресу Позивача лише один примірник підписаного акту при1мання-передачі природного газу без примірника Договору на постачання природного газу.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманого природного газу за квітень 2016 року не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 28930,68 грн. основного боргу.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 369,93 грн. 3% річних, які нараховані за період з 03.05.2016р. по 05.10.2016р. Нараховані Позивачем 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

Договір на постачання природного газу окремим письмовим документом між Позивачем та Відповідачем не укладався.

Пунктом 1 частини першої статті 208 ЦК України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Позивачем та Відповідачем фактично зроблено обмін документами, які свідчать про укладення між ними правочину про постачання природного газу.

Доказів погашення боргу Відповідачем під час розгляду справи не надано.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов з таких підстав.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

В силу частини 1 статті 692 ЦКУкраїни покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи доводиться факт поставки Відповідачу природного газу та його неоплату у встановлені договором строки, позовні вимоги Позивача про стягнення суми 28930,68 грн. основного боргу, 369,93 грн. 3% річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами розгляду справи судові витрати у справі покладаються на Відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Замінити назву Відповідача - Департамент гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради на - Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 75 а, ).

Позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 75 а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м.Дніпро, вул.Шевченка, 2, ) суму 29300,61 грн., з яких: 28930,68 грн. основного боргу, 369,93 грн. 3% річних та суму сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено-02.12.16р.