ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Справа № 904/1907/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

За участю представників сторін:

Юдицький О.В.: посвідчення №416 від 05.04.2013 р.;

від скаржника: ОСОБА_2 представник, довіреність №264 від 31.05.2016 р.;

від ФОП ОСОБА_3: ОСОБА_4 представник, договір про надання правової допомоги 01/16 від 19.05.2016 р.;

інші представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року про відхилення грошових вимог у справі №904/1907/15

за заявою суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року у даній справі (суддя Полєв Д.М.) грошові вимоги ОСОБА_5 до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на суму 810 520,00 грн. відхилено.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016 р. №201/16751/15-ц (провадження 2/201/726/2016) договір позики від 01.08.2012 р., укладений між позикодавцем ОСОБА_5 та позичальником - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 визнано недійсним.

Не погодившись з ухвалою суду, до апеляційної інстанції звернувся ОСОБА_5 із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення.

В обґрунтування своєї правової позиції ОСОБА_5 посилається на те, що заявлені ним кредиторські вимоги підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014 р. у справі № 201/10718/14-ц, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 та стягнуто на його користь зі ОСОБА_3 борг за договором позики від 01.08.2012 р. у сумі 800 000,00 грн., пеню у сумі 10 520,32 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 441,00 грн., а всього 813 961,32 грн.

28.11.2016р. від арбітражного керуючого Юдицького Олександра Вікторовича надійшли додаткові пояснення до заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016р. по справі №904/1907/15 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 від 20.05.2016р. без задоволення.

В судовому засіданні представники учасників апеляційного провадження надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

29.11.2016 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, відповідно до процедури, передбаченої ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.53-55).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 р. суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Величка В.Ю. (т.1 а.с.121-123).

16.04.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т.1 а.с.126).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 р. постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 р. скасовано в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Величка В.Ю., ліквідатором призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В. (т.2 а.с.45-46).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 р. в якій апеляційну скаргу арбітражного керуючого Юдицького О.В. задоволено, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 року в частині призначення ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 арбітражного керуючого Величка В.Ю. скасовано, призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Юдицького О.В., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.11.2015 р. (т.2 а.с.91-96).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014 р. у справі №201/10718/13-ц стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 за договором позики від 01.08.2012 р. борг у розмірі 800 000,00 грн., пеню у розмірі 10 520,32 грн., витрати у вигляді судового збору в сумі 3 441,00 грн., а всього 813 961,32 грн. (т.5 а.с.173-177).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 р. у справі №201/10718/13-ц апеляційну скаргу арбітражного керуючого Юдицького О.В. задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014 р. скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено (т.5 а.с.185-187).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016 р. № 201/16751/15-ц (провадження 2/201/726/2016) визнано недійсним договір позики від 01.08.2012 р. з додатковою угодою від 10.08.2012 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (т.5 а.с.167-169).

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2016 року касаційну скаргу ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - Юдицького Олександра Вікторовича задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 року у справі №904/1907/15 скасовано. Справу №904/1907/15 передано на новий апеляційний розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

В постанові касаційної інстанції було визначено, що при новому розгляді справи апеляційному суду належить дослідити і оцінити усі подані кредитором та ліквідатором докази на предмет їх належності та достатності в обґрунтування грошових вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та з огляду на встановлене дійти висновку про наявність (відсутність) правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 та скасування ухвали місцевого господарського суду від 28.04.2016 року про відхилення його грошових вимог. Вказівки касаційного суду є обов'язковими при новому розгляді справи.

05.06.2015 року до місцевого господарського суду надійшла заява ОСОБА_5 про визнання грошових вимог до боржника на суму 811 738 грн., з яких 810 520 грн. заборгованості за договором позики від 01.08.2012 року, стягненої з боржника за рішенням суду від 18.11.2014 року у цивільній справі №201/10718/13-ц, та 1 218 грн. судових витрат за подання заяви з грошовими вимогами (вх. №830/15) (том грошових вимог ОСОБА_5 у справі №904/1907/15, а.с. 2 - 19).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року (суддя Полєв Д.М.) грошові вимоги ОСОБА_5 до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на суму 810 520 грн. відхилено (том грошових вимог ОСОБА_5 у справі №904/1907/15, а.с. 25 - 26).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з вимогами ПАТ "Банк "Форум" на суму 9 468, 26 грн. (перша черга) та ДПІ у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на суму 347 386, 50 грн. (третя черга) (том 5, а.с. 118 - 120).

Не погоджуючись з результатом розгляду його кредиторських вимог, ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 28.04.2016 року про відхилення його грошових вимог до боржника та ухвалу суду від 28.04.2016 року про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника, прийняти нову ухвалу, якою внести зміни до реєстру вимог кредиторів, включивши до реєстру вимоги кредитора ОСОБА_5 на суму 810 520 грн. в порядку черговості згідно зі статтею 92 Закону про банкрутство, мотивуючи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також неналежною оцінкою доказів, наданих ОСОБА_5 на підтвердження правової природи його кредиторських вимог як таких, що виникли на підставі судового рішення про стягнення з боржника заборгованості за договором позики, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 90 Закону про банкрутство визначено, що правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів.

Відповідно до частини 8 статті 91 Закону про банкрутство, офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, із зазначенням строку пред'явлення кредиторами вимог до банкрута, який не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Частинами 1, 2, статті 92 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд розглядає вимоги, заявлені кредиторами або боржником, у строки, передбачені частиною 8 статті 91 цього Закону. За наслідками розгляду зазначених вимог господарський суд виносить ухвалу про порядок і розмір задоволення вимог кредиторів. Вимоги кредиторів задовольняються в такій черговості, зокрема, у третю чергу проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає господарський суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником (ліквідатором боржника) чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними та достатніми доказами, оскільки відповідно до статті 23, 92 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори одночасно зі заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують.

Вимоги ОСОБА_5 є спірними як такі, що в повному обсязі не визнаються ліквідатором Юдицьким О.В. у зв'язку з наявністю спору щодо дійсності договору позики від 01.08.2012 року, на підставі якого у боржника виникла заборгованість перед ОСОБА_5 (том 3, а.с. 14 - 18).

Розглянувши грошові вимоги ОСОБА_5 у засіданні від 28.04.2016 року, місцевий господарський суд відмовив у їх визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів боржника, взявши до уваги преюдиційні при розгляді даної справи про банкрутство обставини визнання недійсним договору позики від 01.08.2012 року, укладеного між ОСОБА_5, як позикодавцем, та боржником, як позичальником, відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23.02.2016 року у справі №201/16751/15-ц (том грошових вимог ОСОБА_5 у справі №904/1907/15, а.с. 25 - 26).

Положеннями частини 1 статті 92 Закону про банкрутство на господарський суд покладено обов'язок щодо розгляду вимог, заявлених кредиторами або боржником, у справу про банкрутство фізичної особи, за наслідками якого господарський суд виносить ухвалу про порядок і розмір задоволення вимог кредиторів.

Отже, грошові вимоги кредиторів фізичної особи-боржника незалежно від того чи є заперечення щодо цих вимог у боржника (ліквідатора боржника) чи інших кредиторів, підлягають розгляду господарським судом у судовому засіданні на предмет їх обґрунтованості належними та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, кредиторські вимоги до боржника на суму 811 738 грн., з яких 810 520 грн. основного боргу та 1 218 грн. судових витрат за подання заяви з грошовими вимогами, ОСОБА_5 обґрунтовує рішенням суду від 18.11.2014 року у цивільній справі №201/10718/13-ц про стягнення з боржника заборгованості за договором позики від 01.08.2012 року на суму 813 961, 32 грн., на виконання якого органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 року у справі №201/10718/14-ц скасовано рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.11.2014 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 01.08.2012 року (том 5, а.с. 185 - 187).

Таким чином, місцевий господарський суд обґрунтовано як преюдиційне прийняття до уваги заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016р., яким було визнано недійсним договір позики від 01.08.2012р. (і додаткову угоду до нього), яке в часі прийняття оскаржуваної ухвали було чинним.

Не можна брати при цьому до уваги рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2014р., яким з боржника стягнуто заборгованість за договором позики від 01.08.2012р., оскільки зазначене рішення до винесення оскаржуваної ухвали вже було скасовано Апеляційним судом Дніпропетровської області 31.03.2016р. у справі №201/10718/14-ц Апеляційний суд також, скасовуючи рішення від 18.11.2014р., прийняв нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 01.08.2012р. (т.5 а-с. 185-187).

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, висновки місцевого господарського суду є законними, обґрунтованими, і підстави для скасування ухвали від 28.04.2016р. відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року про відхилення грошових вимог у справі №904/1907/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року про відхилення грошових вимог у справі №904/1907/15 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 01.12.2016 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков