ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" листопада 2016 р. Справа № 903/812/16

за позовом Публічного акцілнерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії, м.Луцьк

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера", м.Луцьк

про стягнення 24 179, 75 грн.

Суддя: Пахолюк В.А.

секретар судового засідання Коваль О.М.

За участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник дов. № 13/18-184 від 03.06.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 представник дов. № б/н від 22.01.2016р.

Суть спору: позивач публічне акціонерне товариство «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії звернувся в господарський суд Волинської області з позовом до відповідача приватного акціонерного товариства «Соціальна сфера» про стягнення заборгованості в розмірі 14 086,14грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що:

25.03.1998р. між сторонами був укладений договір № 956 на користування електричною енергією, згідно якого електропостачальна організація «Електропостачальна організація» зобовязується поставити електричну енергію, як різновид промислової продукції, до межі розподілу електричних мереж в кількості та на умовах визначених договором, споживач з свого боку зобовязується при користуванні електричною енергією виконувати умови договору і проводити своєчасну оплату використаної електроенергії та інших нарахувань.

16.06.2015р. між постачальником/позивачем та споживачем/відповідачем/ був підписаний додаток 2 «Порядок розрахунків» до договору, яким визначено, що рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу активну електричну енергію в період з 01.09.2014р. по 30.09.2016р., проте відповідач в порушення умов договору, оплату здійснював несвоєчасно, що і спричинило заборгованість в сумі 10 458,84грн.

Ухвалою суду від 04.11.2016р. було порушено провадження у справі та зобовязано позивача уточнити ціну позову відповідно до вимог ст. 55 ГПК України.

Так, на виконання ухвали суду представником позивача було подано заяву № 02-12/2556 від 09.11.2016р. про уточнення ціни позову, в якій останній зазначив про таке:

У позовній заяві (пункт 1) позивачем помилково було зазначено вимогу про стягнення з відповідача боргу за активну електричну енергію в сумі 10 093,61грн., хоча насправді на вказану дату боргу в такій сумі за відповідачем не опубліковувалося.

При цьому, ціна позову 14 086,14грн. у позовній заяві була вказано вірно.

У звязку з цим, позивач просить не розглядати пункт 1 позовної заяви, щодо стягнення заборгованості за активну електричну енергію в сумі 10 093,61грн., так як вказаний пункт помилково зазначений у позовній заяві.

Представник позивача присутній в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та із врахуванням заяви № 02-12/2556 від 09.11.2016р.про уточнення ціни позову просив його задоволити.

На виконання вимоги ухвали суду від 04.11.2016р. представником відповідача в судовому засіданні було подано відзив щодо позовної заяви, разом з тим, долучив до матеріалів справи довідку з ЄДРПОУ Приватного акціонерного товариства «Соціальна сфера», листи № 2 від 27.01.2009р., « 43 від 05.08.2011р. та №823/11 від 22.02.2013р., а також Акт № 03/10-0726 від 29.10.2009р. державної інспекції з енергетичного нагляду.

У своєму відзиві представник відповідача в позові просить відмовити виходячи з наступного:

В позовній заяві позивач посилається на договір користування електричною енергією № 956 від 25.03.1998р., який був укладений між державною акціонерною електропостачальною компанією «Волиньобленерго» та дочірнім підприємством «Соціальна сфера»ВАТ «ЛПЗ».

Згідно рішення зборів ВАТ «Луцький підшипниковий завод» протокол № 7 від 17.02.1999р. було створене закрите акціонерне товариство «Соціальна сфера» шляхом реорганізації дочірнього підприємства «Соціальна сфера» ВАТ «Луцький підшипниковий завод».

Згідно зборів акціонерів від 27.08.2010р. та відповідно до вимог Цивільного кодексу України, ЗУ «Про акціонерні товариства»від 27.10.2010р. було змінено тип товариства із закритого акціонерного товариства «Соціальна сфера». на приватне акціонерне товариство «Соціальна сфера».

Після створення ЗАТ «Соціальна сфера» шляхом реорганізації та після зніни типу товариства із ЗАТ у ПрАТ відповідач неодноразово звертався до позивача про укладення нового договору на користування електричною енергією, однак останні залишилися без відповіді.

29.10.2009р. при перевірці державною інспекцією енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії та теплової енергії у Волинській області (Акт № 03/10-0726) було зазначено, що договір не переукладено згідно із вимогами п. 1Постанови № 910 від 17.10.2005р. Національної комісії регулювання електроенергетики України.

У відповідності до п. 10.1 договору № 956 від 25.03.1998р. зазначено, що договір вважається щорічно продовженим на наступний рік при відсутності письмових заяв про перегляд або відмову від нього будь-якої з сторін.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач вважає договір №956 від 25.03.1998р. на користування електричною енергією розірваним, оскільки останнім було дотримано усіх вимог умов договору, зокрема п. 10.1 вище зазначеного договору, а тому в позові просить відмовити.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про неможливість вирішення спору в даному судовому засіданні, необхідність відкладення розгляду справи для забезпечення процесуальних прав сторін та зясування фактичних обставин справи.

Керуючись п.п. 1, 2, 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на р. 28.11.2016р.на 11:30 год.

2.Сторонам в обовязковому порядку надату суду:

2.1 Позивачу: додаткові письмові пояснення, обґрунтування, щодо фактичних обставин з врахуванням відзиву відповідача від 14.11.2016р., докази належності сторони за договором №956, витяг із банківського рахунку щодо оплати відповідачем боргу; уточнити позовні вимоги в частині нарахування пені з врахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

2.2 Відповідачу: докази правонаступництва /копію статутних документів ЗАТ та ПрАТ «Соціальна сфера»/

Явку уповноважених представників в судове засідання визнати обовязковою.

Попередити сторони про те, що у випадку невиконання вимог ухвали господарського суду та ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, з винної сторони в порядку, передбаченому ст. 83 ГПК України, в дохід Державного бюджету України можливе стягнення штрафу у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя В. А. Пахолюк