УХВАЛА

17.11.2016Справа № 910/20895/16

За заявоюОСОБА_1
особа, щодо якої просять вжити запобіжні заходиТовариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС"
провжиття запобіжних заходів
Суддя Усатенко І.В.

Представники:

від заявникаОСОБА_2 (за дов.)
від особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходиОСОБА_3 (за дов.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить суд накласти арешт на майно: кіоск площею 13,5 м кв. вестибюль станції метро Святошин, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС", та накласти заборону на відчуження майна ТОВ «ЛОТОС», а саме: кіоск площею 13,5 м кв. вестибюль станції метро Святошин, накласти заборону на демонтаж кіоску (МАФ) будь-якими службами м.Києва, а саме: кіоск площею 13,5 м кв. вестибюль станції метро Святошин.

У відповідності до ст. 431 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 432 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 434 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 розгляд заяви було призначено на 17.11.2016.

В судове засідання, призначене на 17.11.2016, представники заявника з'явилися, подану заяву підтримали.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС" поклався на суд у вирішенні заяви.

У відповідності до ст. 432 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Статтею 432 ГПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, який не підлягає розширеному тлумаченню. В ст. 432 ГПК України зокрема відсутні такі заходи забезпечення як: накладення заборони на відчуження майна та накладення заборони на демонтаж майна. А тому вказані заходи не підлягають задоволенню та не можуть бути вжиті судом, оскільки суперечать вимогам ст. 432 ГПК України.

Заявник, в обґрунтування поданої заяви зазначає, що чинний директор ТОВ "ЛОТОС" разом із засновником ОСОБА_4 намагається в судовому порядку вивести активи ТОВ "ЛОТОС", а саме: кіоск у вестибюлі ст. м. "Святошин". Про вказані обставини свідчать судові рішення стосовно даного об'єкту. Також є рішення, що ТОВ "ЛОТОС" на чолі з ОСОБА_5 розірвав договір оренди з КП "Київський метрополітен", чим наніс велику матеріальну шкоду, як для компанії так і для фізичних осіб інвесторів, які вклали кошти в будівництво. Також є підозра в діях ОСОБА_5, що він використовує активи ТОВ "ЛОТОС" у власник цілях для забезпечення своїх фінансових інтересів. ОСОБА_1 є Засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС" з часткою статутного капіталу у розмірі 50%. Загальні збори ТОВ "ЛОТОС" не проводяться 2 роки, Директор перед засновником за фінансовий стан компанії не звітується. На вимогу провести загальні збори ОСОБА_5 не реагує, постійно переховується на телефонні дзвінки не відповідає. Заявник намагається врятувати компанію від банкрутства та виконати обов'язки які по Договорах як перед Державою так і перед громадянами України, які вкладали кошти в будівництво. Також заявник має намір подати позовну заяву про проведення перевірки компанії, шляхом проведення податкового аудиту для визначення фінансового стану ТОВ "ЛОТОС".

Заявник зазначає, що накладення арешту - це запобіжний засіб, необхідний для того, щоб до подання позовної заяви про проведення податкового аудиту чи під час її розгляду керівництво ТОВ "ЛОТОС" не скористались можливістю скоригувати, продати або знищити фактичне майно, що унеможливить проведення точної достовірної правильної податкової перевірки та призведе до виведення активів з ТОВ "ЛОТОС". Означене визначає право заявника на звернення до суду з даним клопотання в порядку захисту корпоративних прав та інтересів, зміст яких визначений статтею 88 ГК України щодо управління справами ТОВ "ЛОТОС", отримання інформації щодо його діяльності тощо. Такими діями керівництвом ТОВ "ЛОТОС" знищується ділова репутація, як компаній так і особисто заявника. Ці дії спричиняють заявнику моральну та матеріальну шкоду.

Як зазначено в п.п. 4, 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів", заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433; імовірності настання обставин, зазначених у статті 431; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник на підтвердження факту участі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС" надав копію статуту товариства, затвердженого протоколом загальних зборів від 17.05.2010 № 14.

Заява ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях та не підтверджених будь-якими доказами висновках. Договір оренди з КП "Київський метрополітен" від 21.08.2007 № 124-Упр(Дв)-07, згідно поданих документів, припинив свою дію 31.12.2010 року, доказів того, що керівництво ТОВ "ЛОТОС" розірвало вказаний договір суду не надано, а в заяві не зазначено обставин, яким саме чином здійснено розірвання. Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_5 використовує активи товариства у власних цілях, однак не вказує, які саме активи та яким чином використовуються, не надано жодних доказів на підтвердження заявленого твердження. Заявником не вказано, яким саме чином накладення арешту на кіоск у вестибюлі ст. м. Святошин (заборона на відчуження кіоску та заборона демонтажу) зможе сприяти проведенню податкової перевірки ТОВ "ЛОТОС" та зможе запобігти скоригувати фактичне майно. Заявник не зазначив, які саме його корпоративні права, охоронювані законом інтереси, крім права на отримання звітності щодо фінансового стану товариства, порушені, не зазначив та не вказав, яким саме чином арешт майна може запобігти порушенню вказаного його права та сприятиме його відновленню. Заявник не надав доказів в підтвердження тих обставин, що станом на дату подання та розгляду заяви ТОВ «ЛОТОС» належить майно: кіоск площею 13,5 м кв., який знаходиться в вестибюлі станції метро Святошин та використовується в господарській діяльності товариства.

Заявником належними та допустимими доказами не доведено існування підстав вважати, що його права порушені або існує реальна загроза їх порушення як підстав для вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 434 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 431 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 431, 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя І.В.Усатенко