КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа№ 910/23214/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 10.03.2016 року;

від відповідача: 1) Куценко О.В. - представник за довіреністю від 30.12.2015 року;

Стецина І.В. - представник за довіреністю від 30.12.2015 року;

2) не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015року

у справі № 910/23214/15 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до 1) Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого

органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арктика

Адвертайзинг"

про відшкодування збитків в розмірі 114 274,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арктика Адвертайзинг" про відшкодування збитків у розмірі 114 274, 65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним та незаконним демонтажем посадовими особами Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) торгівельного павільйону (МАФ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого позивачу було завдано збитки в розмірі 114 274,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/23214/15 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись порушенням норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з'ясував, чи було позивачу вручено припис, не перевірив наявність оригіналу, не встановив чи було надано позивачу строк на самостійне проведення демонтажу МАФ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року по справі № 910/23214/15 призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.

17.05.2016 року до відділу документального забезпечення суду надійшла справа № 910/23214/15 з клопотанням експерта про уточнення підпису, який підлягає експертизі та надання вільних зразків підпису ОСОБА_5

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року у зв'язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. у відпустці, справу № 910/23214/15 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.05.2016 року, справу № 910/23214/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта та призначено розгляд справи на 06.07.2016 року.

Представники відповідачів у судове засідання 06.07.2016 року не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні 06.07.2016 року надали вільні зразки підпису ОСОБА_5.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 року зупинено провадження у справі до проведення судової експертизи призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року та отримання висновку експерта.

07.10.2016 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла справа № 910/23214/15 з висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 5683/5684/16-32 від 26.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.11.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 09.11.2016 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 09.11.2016 року заперечував проти апеляційної скарги та просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 02.10.2014 року Головним управлінням контролю за благоустроєм міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано припис №1407984, за змістом якого позивачу було запропоновано усунути виявлені порушення правил благоустрою м. Києва, а саме надати протягом 7 (семи) робочих днів документацію на ТС демонтувати ТС власними силами, в якому позивача було попереджено, що у разі невиконання даного припису будуть вжиті заходи згідно законодавства.

У зв'язку з невиконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 припису №1407984 від 02.10.2014 року, 14.08.2015 року на підставі доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №263/08-15 від 03.08.2015 року за замовленням Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Арктика Адвертайзинг" було проведено демонтаж павільйону по АДРЕСА_1, про що складено акт демонтажу № 298/КА від 14.08.2015 року.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач зазначив, що павільйон було демонтовано незаконно з усім наявним у ньому товаром та обладненням, а тому просить суд стягнути з відповідачів понесені збитки у розмірі 114 274, 65 грн. Заявлена до стягнення сума збитків у розмірі 114 274,65 грн. складається з: 29 795,00 грн. - вартість торгівельного павільйону, 3 197, 00 грн. - вартість кондиціонеру, 26 012, 00 грн. - вартість торгівельного обладнання, 34 270, 65 грн. - вартість вивезеного товару, 13 800, 00 грн. - вартість холодильних камер та 7 200, 00 грн. - недоотриманий прибуток.

Як стверджує позивач, на підставі договору про строкове користування земельною ділянкою від 01.09.2008 року зі строком дії договору до 01 вересня 2018 року, договору про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди (малої архітектурної форми) в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва від 18.04.2012 року, договору про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єкта благоустрою м. Києва № 50555-01-01/1627 від 05.04.2013 року, висновку державної санітарно-епідеміологічної служби № 07/03-2030В від 04.04.2007 року, свідоцтва об'єкту сфери торгівлі та побуту № 3 від 02.04.2007 року зі строком дії до 02.04.2008 року він є власником торгівельного павільйону (МАФ) за адресою: АДРЕСА_1.

Так, колегією суддів встановлено, що за умовами п. 1.5. договору про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єкта благоустрою м. Києва № 50555-01-01/1627 від 05.04.2013 року, укладеного між Департаментом промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, визначено, що строк дії останнього - з дня укладення договору та до 01.01.2014 року.

Водночас, колегією суддів встановлено та не спростовано позивачем під час розгляду справи, останній, в порушення положень п.п. 2.3., 2.4., 2.5., 2.6. Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва (в редакції рішення Київської міської ради № 62/62 від 24 лютого 2011 року) не звертався до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про укладення договору пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, оскільки матеріали справи зворотного не містять.

Таким чином, правові підстави розміщення та використання знесеного торгівельного павільйону (МАФ) за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення торгівлі відсутні, в силу порушення положень норм чинного законодавства щодо звернення до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь в утриманні об'єктів благоустрою та дотримання відповідного порядку по укладенню такого договору.

В силу п. 13.3.1 Правил благоустрою міста Києва, у разі виявлення самовільно встановлених малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вноситься припис його власнику (особі, яка здійснила встановлення) з вимогою усунення порушень шляхом демонтажу об'єкта протягом семи робочих днів, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, на демонтаж яких надається один робочий день. Власник (особа, яка здійснила встановлення) проводить демонтаж з обов'язковим відновленням благоустрою території.

Відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, зі змінами відповідно до розпорядження КМДА від 12.12.2012 року № 1205, до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою м. Києва.

Відповідно до покладених на нього завдань Департамент вживає заходів щодо впорядкування об'єктів благоустрою міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів та споруд, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів тощо; виявляє тимчасові споруди, що розміщені без відповідної документації, та застосовує заходи впливу до власників відповідно до законодавства України та Правил благоустрою м. Києва

Департамент має право, зокрема, вимагати: від підприємств, установ, організацій, суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, у власності або користуванні яких знаходяться території, будівлі споруди, інженерні мережі, транспортні магістралі тощо усунення виявлених порушень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою міста Києва, а також вживати заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства України у сфері благоустрою; здійснювати контроль в межах компетенції за демонтажем безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів та споруд, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів тощо.

Підпунктом 5.10 Положення встановлено, що департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.

Приписами вищезазначеного Положення визначено, що департамент має право, зокрема, здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо (п. 6.7.), надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам, зокрема підпорядкованих комунальним підприємствам та контролювати їх виконання (п. 6.25.).

Таким чином, у разі виявлення самовільно встановленого елементу благоустрою, уповноваженим інспектором вноситься припис його власнику (особі, що здійснила встановлення, розміщення) з вимогою надати проектно-дозвільну документацію (ПДД) на її розміщення.

Враховуючи те, що позивач заперечував факт отримання припису № 1407984 від 02.10.2014 року, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року (головуючий суддя Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Рудченко С.Г.) було призначено судову почеркознавчу експертизу.

За результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Виконавець» в приписі Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва № 1407984 від 02.10.2014 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5

Крім того, колегія суддів зазначає, що положеннями п.п. 13.3.4., 13.3.5. Правил благоустрою міста Києва встановлено, що за фактом демонтажу складається акт зовнішнього огляду (акт демонтажу) малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, який підписується представниками Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП "Київблагоустрій", представниками районних в місті Києві державних адміністрацій, а також власником (особою, яка здійснила встановлення) об'єкта (у разі його присутності).

Акт демонтажу (акт зовнішнього огляду) складається у трьох примірниках та має містити такі дані:

- дата та час проведення демонтажу, місце розташування тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малої архітектурної форми, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи майданчика для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства і підстава для її демонтажу;

- прізвище, ім'я, по батькові та посада представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП "Київблагоустрій";

- посада, місце роботи, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка бере участь у демонтажі та перевезенні тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малої архітектурної форми, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи майданчика для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства;

- опис тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малої архітектурної форми, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи майданчика для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства (геометричні параметри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання), перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень з обов'язковою фотофіксацією з усіх боків.

Акт зовнішнього огляду (акт демонтажу) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі додатково підписується представником міліції, який обов'язково має бути присутнім під час демонтажу таких засобів.

Після складання акта демонтажу малої архітектурної форми, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі чи тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності об'єкт опечатується та перевозиться на спеціально обладнаний майданчик тимчасового зберігання, де передається відповідальній особі під розпис.

Так, дослідивши акт демонтажу № 298/КА від 14.08.2015 року, колегією суддів встановлено, що він не відповідає вимогам п.п. 13.3.4., 13.3.5. Правил благоустрою міста Києва, з огляду на те що в даному акті демонтажу не зазначено час проведення такого демонтажу, місце розташування тимчасової споруди торговельного призначення, оскільки адреси розташування тимчасової споруди, які в ньому вказані: АДРЕСА_1 закреслені. Крім того, даний акт демонтажу не підписаний уповноваженими представниками Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП "Київблагоустрій", а рівно і не підписаний Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, оскільки у графі "Припис склав" стоїть провідного інспектора - Прокоф'єва Д.В., у графі "Виконавець" стоїть підпис невідомої особи.

Крім того, акт демонтажу не містить опису тимчасової споруди торговельного призначення. Разом з цим, у відповідності до положень Правил благоустрою міста Києва, акт демонтажу № 298/КА від 14.08.2015 року не підписаний представником міліції, який обов'язково має бути присутнім під час демонтажу таких засобів. Також, акт демонтажу № 298/КА від 14.08.2015 року не містить відмітки про його отримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.

Водночас, колегія суддів зазначає, що позивачем заявленні вимоги про стягнення з відповідачів збитків, які складаються з: 29 795, 00 грн. - вартості торгівельного павільйону, 3 197,00 грн. - вартості кондиціонеру, 26 012, 00 грн. - вартості торгівельного обладнання, 34 270,65 грн. - вартості вивезеного товару, 13 800,00 грн. - вартості холодильних камер та 7 200,00 грн. - недоотриманого прибутку.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до положень частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Так, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

При обчисленні розміру упущеної вигоди (неодержаного прибутку) має значення достовірність (реальність) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок з доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на потерпілого.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі виконання боржником своїх зобов'язань. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (Оглядовий лист Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" № 01-06/20/2014 від 14.01.2014 року).

На підтвердження сказаних збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач надав суду довідку за власним підписом, який на думку останнього підтверджує суму неотриманого прибутку.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказана довідка не є в силу ст. 34 ГПК України належним та допустимим доказом у справі, оскільки не підтверджує розмір отриманих прибутків позивача за попередні періоди.

Крім того, положеннями п. 22 ст. 22 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" від 15.01.1999 року визначено, що Київська міська державна адміністрація має право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів;

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об'єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов'язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об'єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.

Типовий договір щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до рішення Київською міською радою рішення № 62/62 від 24 лютого 2011 року "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24 лютого 2011 року N 56/5443 "Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради" та деяких рішень Київської міської ради" доручено Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладати договори щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою із суб'єктами господарювання відповідно до Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24 лютого 2011 року N 56/5443.

Приписами п. 1.2. Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва (в редакції рішення Київської міської ради № 62/62 від 24 лютого 2011 року) визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

У відповідності до п.п. 2.3., 2.4., 2.5., 2.6. Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва (в редакції рішення Київської міської ради № 62/62 від 24 лютого 2011 року), у разі встановлення (розміщення) ТС на об'єктах благоустрою, розташованих на земельних ділянках комунальної власності територіальної громади міста Києва, власник ТС укладає договір щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою.

Пайову участь (внесок) в утриманні об'єктів благоустрою сплачують суб'єкти господарювання, які є власниками ТС, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власниками (користувачами) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства. Пайова участь (внесок) в утриманні об'єктів благоустрою сплачується у грошовій формі. Для укладення договору щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою суб'єкт господарювання звертається до Департаменту із відповідною заявою.

Пунктом 2.15. вищезазначеного Порядку, строк дії договору щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, укладений до 31.12.2014, становить 6 місяців (окрім договорів щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою, які укладаються при оформленні паспорта прив'язки ТС). Пайова участь (внесок) в утриманні об'єктів благоустрою сплачується в повній сумі єдиним платежем.

В силу п. 1.4 Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власників (користувачів) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в утриманні об'єктів благоустрою міста Києва (додаток до рішення), пайова участь (внесок) в утриманні об'єктів благоустрою залучається з метою надання власникам ТС, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, власникам (користувачам) майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства права реалізувати свій проект встановлення (розміщення) ТС, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства на території міста Києва.

Тобто, враховуючи вищевикладене, для правомірного розміщення малої архітектурної форми (тимчасової споруди) особа, яка має намір здійснювати підприємницьку діяльність в зазначених елементах благоустрою, була зобов'язана укласти договір пайової участі до 31.12.2014 року.

Колегією суддів встановлено, що укладений між Департаментом промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 договір № 50555-01-01/1627 від 05.04.2013 року про сплату пайової участі (внеску) власника тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єкта благоустрою м.Києва був підписаний, тобто укладений, 05.04.2013 року. Відповідно до п.1.5 цього договору строк дії його договору закінчився 01.01.2014 року. Новий договір не укладався.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави здійснення позивачем підприємницької діяльності за зазначеною вище адресою в період після 01.01.2014 року. А отже, відсутні правові підстави виникнення збитків, у вигляді неодержаного прибутку у сумі 7 200, 00 грн. спричинених діями з демонтажу вказаної тимчасової споруди, хоча дії із демонтажу були здійсненні із порушенням норм законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач просить суд стягнути із відповідачів 29 795, 00 грн. збитків, які становлять вартість торгівельного павільйону

Як вбачається із матеріалів справи, а саме договору підряду № 36 від 29.12.2006 року, укладеного між позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9, предметом даного договору було виконання робіт, пов'язаних з монтажем металоконструкцій павільону, за адресою вул. Константинівська, 17.

Згідно із п. 2.1 вказаного договору, вартість договору становить 29 795, 00 грн. Зазначена сума включає вартість матеріалу, доставки та монтажу металоконструкції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач просить суд стягнути з відповідачів всю вартість торгівельного павільйону.

Натомість, колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва № 910/7130/16 від 30.06.2016 року, яке набрало законної сили, було зобов'язано КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради повернути фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 малу архітектурну форму - торгівельний павільйон, загальною площею 21 кв.м., який демонтований 14.08.2015 року.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, позивач не надав суду належних та допустимих доказів невиконання вищевказаного рішення суду (неможливість виконання), у зв'язку із відсутністю, втратою КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради вищезазначеного торгівельного павільйону.

Також, позивач не надав суду доказів пошкодження торгівельного павільйону, у разі його пошкодження, та не довів вартість здійснених відповідачами пошкоджень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено факту нанесення відповідачами збитків у сумі 29 795, 00 грн.

До того ж, позивач просить суд стягнути з відповідачів збитки, які становлять вартість кондиціонеру у сумі 3 197, 00 грн., вартість торгівельного обладання у сумі 26 012, 00 грн. та вартість холодильних камер у розмірі 13 800, 00 грн.

Так, позивач зазначає, що вартість кондиціонеру підтверджується наявним в матеріалах справи товарним чеком № Ад-005148 від 11.06.2009 року.

Водночас, колегія суддів зазначає, що вказаний товарний чек не є належним та допустимим доказом, який підтверджує те, що вищевказаний кондиціонер знаходився в торгівельному павільйоні, який був демонтований.

Щодо вартості торгівельного обладнання, то колегія суддів зазначає, що надані позивачем накладна № 3950 від 30.03.2007 року, рахунок № 6189 від 20.03.2007 року не підтверджують факт наявності вказаних у них товарів, в торгівельному павільйоні в момент його демонтажу.

Доказів поставки обладнання (видаткові накладні) згідно договору поставки № 265 від 20.03.2007 року, позивач суду також не надав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт наявності в момент демонтажу торгівельного павільйону холодильних камер та їх вартість.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідачів вартість вивезеного товару у сумі 34 270, 65 грн. в підтвердження чого надав накладні № 1-6 від 16.08.2015 року.

Проте, колегія суддів зазначає, що як вбачається із акту про демонтаж № 298/КА, торгівельний павільйон, за адресою: АДРЕСА_1 був демонтований 14.08.2015 року, а отже товар, який зазначений в накладних від 16.08.2015 року не міг знаходитися під час демонтажу в торгівельному павільйоні.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року у справі № 910/23214/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року у справі № 910/23214/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/23214/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко