номер провадження справи 34/119/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 Справа № 908/2711/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1В, довіреність від 26.05.2016 р.; від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 11.10.16.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2711/16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Нью Фінанс-2016 (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 42);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест-Транс (69001, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 16, кімн. 7);

про стягнення суми,

Сутність спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Нью Фінанс-2016 звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест-Транс 22613,38 грн. заборгованості за договором № БЛ-04/04 від 04.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.10.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2711/16, присвоєно номер провадження 34/119/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 02.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.11.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 15.11.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок порушення відповідачем умов договору № БЛ-04/04 від 04.12.2016 р. в частині виконання платіжних обов'язків - утворилася заборгованість на користь позивача, яка становить 22 613, 38 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ Нью Фінанс-2016 посилається на ст. ст. 16, 203, 204, 205, 207, 208, 215, 509 - 517, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 638 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив оплату збоку відповідача 22613, 38 грн. за платіжним дорученням № 132 від 14.06.2016 р.

ТОВ Інвест-Транс, відповідач по справі, у відзиві на позов зазначив, що при розрахунку суми оплачених робіт відповідачем не враховано платіжне доручення № 132 від 14.06.16 р., фактично заборгованість за договором № БЛ-04/04 від 04.12.2016 р. відсутня.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2016 р. між ТОВ Інвест-Транс (замовник) та ТОВ Нью Фінанс-2016 (виконавець) укладено договір № БЛ - 04/04 від 04 квітня 2016 року (далі договір № БЛ - 04/04).

Згідно п.1.1 договору № БЛ - 04/04 в порядку і на умовах, визначених цим договором, виконавець зобовязується за завданням замовника надавати послуги/виконувати роботи за переліком, визначеним специфікацією до даного договору, а замовник зобовязується оплатити послуги/роботи за цінами та на умовах, передбачених відповідною специфікацією.

Специфікація є документом, правове значення якого полягає у встановленні складу та змісту робіт (послуг), що виконуються (надаються) за Договором.

Відповідно до пункту 4.1. договору № БЛ - 04/04, специфікація визначає та встановлює вартість робіт (послуг), що виконуються (надаються) для досягнення правового результату за договором.

Згідно пункту 10.1. договір № БЛ - 04/04 вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє по 31 грудня 2016 року включно.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є змішаним договором, оскільки містить елементи двох видів правовідносин - правовідносин підряду (виконання робіт) та правовідносин з надання послуг.

Відповідно ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (пункт 1 ст. 903 ЦК України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до пункту 5.1. договору № БЛ - 04/04, факт надання послуг/виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками.

За договором № БЛ - 04/04 на користь відповідача (замовника) було виконано певний обсяг робіт, який зафіксовано актом надання послуг № Є - 00000538 від 27 квітня 2016 року на загальну суму з ПДВ - 234 294, 38 грн.

Пунктом 4.4. договору № БЛ - 04/04 передбачено, що оплата робіт/послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт за відповідний період.

На виконання грошових зобовязань за договором № БЛ - 04/04 відповідачем, на користь позивача, було сплачено грошову суму, яка становить 211681 грн. згідно платіжних доручень: № 123 від 07 червня 2016 року на загальну суму 17143 грн. і № 124 від 07 червня 2016 року на загальну суму 194538 грн.

Дійсно, позивачем не враховано оплату на суму 22613,38 грн. за платіжним дорученням № 132 від 14.06.2016 року, платіж проведено банком в той же день, тобто до порушення провадження по справі.

Таким чином, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.11.2016 р.

Суддя А.О. Науменко