ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року Справа № 904/11154/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 13.05.2014 р. № 14-127 )

від відповідача: ОСОБА_2 представник ( дов. від 01.09.2016 р. № 78юр )

Розглянувши матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства

"Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р.

у справі № 904/11154/15

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОГАЗ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про розстрочку на строк три роки виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р., яким позовні вимоги Позивача задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Дніпрогаз" на користь НАК "Нафтогаз України": 0,01 грн. - основного боргу, 13 316 250,35 грн. - інфляційних витрат, 2 284 376,05 грн. - 3% річних та 169 503,85 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р. ( суддя Мартинюк С. В. ) заяву Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. задоволено частково - розстрочено виконання рішення господарського суду по справі № 904/11154/15 на 24 місяці щомісячно рівними частинами, а саме: до 31.10.2016 р. 657 088,76 грн.; до 30.11.2016 р. 657 088,76 грн.; до 31.12.2016 р. 657 088,76 грн.; до 31.01.2017 р. 657 088,76 грн.; до 28.02.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.03.2017 р. 657 088,76 грн.; до 30.04.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.05.2017 р. 657 088,76 грн.; до 30.06.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.07.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.08.2017 р. 657 088,76 грн.; до 30.09.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.10.2017 р. 657 088,76 грн.; до 30.11.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.12.2017 р. 657 088,76 грн.; до 31.01.2018 р. 657 088,76 грн.; до 28.02.2018 р. 657 088,76 грн.; до 31.03.2018 р. 657 088,76 грн.; до 30.04.2018 р. 657 088,76 грн.; до 31.05.2018 р. 657 088,76 грн.; до 30.06.2018 р. 657 088,76 грн.; до 31.07.2018 р. 657 088,76 грн.; до 31.08.2018 р. 657 088,77 грн.; до 30.09.2018 р. 657 088,77 грн. В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу про скасування оскаржуваної ухвали, прийняття нового рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ"Дніпрогаз" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р. у справі № 904/11154/15.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт наголошує на тому, що оскаржувана ухвала суду є необгрунтованою, винесеною безпідставно при неповному зясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи які суд першої інстанції визнав встановленими, та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Надаючи розстрочку виконання рішення у вказаній справі, суд не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє Відповідачу в подальшому порушувати свої зобовязання, оскільки надана розстрочка істотно порушує майнові інтереси Позивача, внаслідок тривалого перенесення терміну ( ще на 24 місяці ) виконання зобов'язання Відповідача у даних правовідносинах. Законодавець повязує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Проте, посилання на незадовільний фінансовий стан, за змістом ст. 121 ГПК України, не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для відстрочки виконання рішення, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачає, що обовязковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів. Необгрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. Твердження Відповідача про відсутність у нього грошових коштів та інших активів, які не підтвердженні жодними доказами а отже не доведені, не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» способів виконання рішення суду. Позивач не має фінансової можливості розстрочувати або відстрочувати виконання зобовязань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить складним.

Представник Відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_3

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.10.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді - Чередко А.Є., суддів - Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.10.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_3 у відпустці.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді - Кощеєва І.М., суддів - Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

У судовому засіданні 15.11.2016 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між позивачем та відповідачем договором № 13-396-ПР на купівлю-продаж природного газу від 31.01.2013 р. щодо своєчасної оплати вартості обсягів газу у встановлений договором.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. позов задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 0,01 грн. основного боргу, 13 316 250,35 грн. інфляційних, 2 284 376,05 грн. 3% річних та 169 503,85 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий суд встановив, що на виконання умов Договору Позивачем протягом січня-листопада 2013 року, лютого - березня 2014 року було передано, а Відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 323 038 754,92 грн. Факт поставки природного газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи. Відповідач частково розрахувався з Позивачем за поставлений газ, непогашеною залишилась сума 0,01 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. у справі № 904/11154/15 скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.09.2016 р. по справі № 904/11154/15 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р., а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. залишено без змін.

12.09.2016 р. господарським судом видано наказ на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р.

07.09.2016 р. до господарського суду надійшла заява ПАТ "ДНІПРОГАЗ" про розстрочку виконання рішення суду від 15.03.2016 р. на три роки.

В обґрунтування заяви Боржник посилався на те, що підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, а за останні три роки діяльність підприємства є збитковою, що значно ускладнює виконання рішення суду. Сума, що заявлена до стягнення за рішенням суду, досить велика і сплата всієї суми одночасно може призвести до зупинки діяльності Боржника і його неплатоспроможності взагалі. Також, Боржник зазначав, за результатами діяльності у 2015 році, дебіторська заборгованість споживачів перед ПАТ "Дніпрогаз" за продукцію, товари, роботи і послуги складає 96 253,00 грн., бюджетних установ - 53 422,00 грн. Кредиторська заборгованість підприємства складає 192 707,00 грн.

На підтвердження вищевикладеного подав звіт про фінансові результати за 2015 рік, баланс на 31 грудня 2015 року, довідки з банківських установ про відсутність грошових коштів у достатній кількості на розрахункових рахунках підприємства, реєстри банківських платежів боржника, висновок торгово-промислової палати України про істотну зміну обставин.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р. заяву Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. задоволено частково - розстрочено виконання рішення господарського суду по справі № 904/11154/15 на 24 місяці щомісячно рівними частинами

В якості достатньо обґрунтованих доводів для часткового задоволення заяви про розстрочку виконання рішення, місцевий суд зазначив, що врахував майнові інтереси і фінансовий стан обох сторін по справі, з метою дотримання балансу інтересів обох сторін, взяв до уваги той факт, що у боржника відсутні грошові кошти у достатній кількості для виконання рішення суду, підприємство боржника знаходиться у тяжкому фінансовому стані і одночасне стягнення всієї суми тягне за собою загрозу банкрутства останнього, що вбачається із наданих заявником довідок з банківських установ та звіту про фінансові результати ПАТ "Дніпрогаз" за 2015 рік. В той же час заявником надано реєстри банківських платежів, що підтверджують належне виконання раніше наданих розстрочок виконання рішення суду та договорів про реструктуризацію заборгованості. Присуджена до стягнення за рішенням суду сума за своєю правовою природою є інфляційними втратами стягувача та відсотками за користування грошовими коштами, в той час як основна заборгованість на даний момент боржником вже погашена.

Документальним підтвердженням скрутного фінансового становища підприємства є звіт про фінансові результати за 2015 рік та баланс за 2015 рік, а також банківські довідки по рахунках боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В пунктах 7.1.2., 7.2. постанови № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться ( гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо ).

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочки.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції враховані інтереси обох сторін, оскільки Відповідачу надано розстрочку не на три роки, як він просив, а лише на 24 місяці. При цьому, господарськими судами правомірно враховано, що присуджена до стягнення за рішенням суду сума за своєю правовою природою є інфляційними втратами стягувача та відсотками за користування грошовими коштами, в той час як основна заборгованість на даний момент боржником вже погашена.

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення у даній справі, встановив обставини та обґрунтував їх винятковість, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

До того ж, за змістом ст. 121 ГПК України розстрочити виконання судового рішення це право суду.

За таких обставин, враховуючи фінансовий стан боржника та доводи викладені у заяві про розстрочку виконання судового рішення, з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника та зупинки роботи підприємства, а також баланс інтересів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання судового рішення й обґрунтовано розстрочив його виконання на 24 місяців з помісячною сплатою визначених сум за визначеним графіком.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Таким чином, оскаржена ухвала суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її зміни або скасування. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р. у справі № 904/11154/15 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 р. у справі № 904/11154/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Постанова складена у повному обсязі 16.11.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко