ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 листопада 2016 року Справа № 911/5310/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Бондар С.В. (доповідач),
суддівВасищака І.М., Студенця В.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Прокуратури Київської області
на рішенняГосподарського суду Київської області від 10.02.2015 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 року
у справі№ 911/5310/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс"
до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",
за участюпрокуратури Київської області
про стягнення 294 414 586, 91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Київської області звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 10.02.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 року у даній справі скасувати, і постановити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

До касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір". У своєму клопотанні скаржник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на обмежене фінансування державних коштів для сплати судового збору (копія касаційної скарги залучена до матеріалів справи).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, даною статтею передбачений не обов'язок, а право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення (відстрочення) від такої сплати (абз. 3 п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року).

Розглянувши клопотання прокуратури Київської області про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення.

Пунктом 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 86, пунктом 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокуратури Київської області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу прокуратури Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 10.02.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 року у справі № 911/5310/14 не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Головуючий С.В. Бондар

Судді І.М. Васищак

В.І. Студенець