ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р. Справа № 922/2320/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю

прокурора Алекаєва Ю.В.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.2015 року № 01-53/9619

1-го відповідача не зявився

2-го відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області (вх. №2606 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 05.09.16 року у справі № 922/2320/16

за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, в особі Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області

до 1. Сахновщинської районної державної адміністрації, смт. Сахновщина

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", с. Олександрівка

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський, в інтересах держави, в особі Харківської обласної державної адміністрації м. Харків, (перший позивач), в особі Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області (другий позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Сахновщинської районної державної адміністрації, смт. Сахновщина (перший відповідач), Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", с. Олександрівка (другий відповідач) про внесення змін до договору оренди землі №7 від 18.12.2006р., укладеного між Сахновщинською РДА та ТОВ "Олександрівське рибне господарство" про надання в довгострокове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Катеринівської сільської ради Харківської області, загальною площею 14,8571 га землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006р. за № 07, виклавши п. 9 договору в редакції позивача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2016 року у справі №922/2320/16 (суддя Аюпова Р.М.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його прийнятті, а також неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає про наявність підстав для звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, як субєкта уповноваженого на цей час передавати у власність або у користування земельні ділянки державної власності, а також Катеринівської сільської ради Сахновщинського району, як отримувача бюджетних коштів за договором оренди земельної ділянки, у звязку з тим, що вказаними органами відповідні заходи на виконання вимог закону тривалий час не вживались. Заступник прокурора вказує на те, що підставою представництва інтересів держави в суді в порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру є порушення інтересів держави, оскільки у звязку з несплатою орендарем орендної плати, встановленої законом у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, до бюджету не надходять відповідні кошти. Також, заступник прокурора посилається на те, що розмір орендної плати не може бути меншим, ніж встановлений законом, тобто п. 288,5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Харківська обласна державна адміністрація надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про наявність законних підстав для звернення прокурора до суду в інтересах Харківської обласної державної адміністрації, як субєкта уповноваженого розпоряджатися землями водного фонду, з позовними вимогами про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 розгляд справи відкладено на 07.11.2016.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали, в призначене судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду справи 1-й відповідач та 2-й відповідач були повідомлені належним чином.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, колегія суддів вважає можливим розгляд апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 07.11.2016 року за відсутності представників відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, між Tовариством з обмеженою відповідальністю Олександрівське рибне господарство (другий відповідач) та Сахновщинською районною державною адміністрацією (перший відповідач), на підставі розпорядження голови Сахновщинської районної державної адміністрації від 20.06.2006 № 233, укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення №7 від 18.12.2006р., яка розташована за межами населених пунктів, на території Катеринівської сільської ради Сахновщицького району Харківської області (другий позивач) загальною площею 14, 8571 га (далі - договір).

Вказаний договір оренди зареєстровано у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 за № 07.

Відповідно до пункту 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 58233, 07 грн.

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 174, 70 грн. в рік (0,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Відповідно до п. 13 вищевказаного договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Як зазначає прокурор, звертаючись з позовом до господарського суду, органом державної влади - Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області, як стороною договірних відносин, до цього часу не вжито будь-яких заходів щодо усунення порушень в частині ініціювання питання та приведення умов договору в частині розміру сплати орендної плати до вимог ПК України, а також щодо виконання ст. 21 Закону України Про оренду землі, п. 13 вищевказаного договору оренди землі щодо перегляду орендної плати.

Прокурор вважає, що нездійснення відповідними органами повноважень щодо захисту інтересів держави є підставою для представництва прокурора інтересів держави в суді, відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, на думку прокурора, наявні законні підстави для внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006, укладеного між TOB Олександрівське рибне господарство та Сахновщинською районною державною адміністрацією, та викладення пункту 9 Договору в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки землі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушених прав чи законних інтересів позивачів, яких визначив прокурор у позовній заяві, у звязку із укладенням між відповідачами у справі договору оренди, а також відсутність у позивачів, які не є сторонами договору, права вимагати внесення змін до вказаного договору, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 792 ЦК України та ст. 93 ЗК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є обєкт оренди, строк дії договору оренди, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану обєкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, відповідальність сторін та ін.

Так, відповідно до умов укладеного між Tовариством з обмеженою відповідальністю Олександрівське рибне господарство (другий відповідач, орендар) та Сахновщинською районною державною адміністрацією (перший відповідач, орендодавець), договору №7 від 18.12.2006р., орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком, яка знаходиться на території Катеринівської сільської ради.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, нормами законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. При цьому, оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати, зокрема внаслідок зміни у встановленому порядку нормативної грошової оцінки землі, є підставою для внесення відповідних змін до спірного договору оренди землі.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Системний аналіз норм чинного законодавства дає всі підстави вважати, що розмір земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками державної або комунальної власності знаходиться у прямому відношенні із розміром нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, орендодавець має всі підстави вимагати внесення змін до спірного договору оренди землі в частині розміру орендної плати з причин зміни розміру нормативної грошової оцінки у порядку ст. 651, 632 Цивільного кодексу України, так як ця можливість прямо випливає із норм чинного законодавства та договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 36 договору оренди №7 від 18.12.2006р., укладеного між Tовариством з обмеженою відповідальністю Олександрівське рибне господарство (другий відповідач, орендар) та Сахновщинською районною державною адміністрацією (перший відповідач, орендодавець), зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди, спір вирішується у судовому порядку.

Таким чином, як умови укладеного між відповідачами договору оренди, так і приписи Закону України Про оренду землі, передбачають можливість зміни умов договору оренди землі, за вимогою однієї із сторін договору.

Однак, позивачі - Харківська обласна державна адміністрація та Катеринівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області, в інтересах яких прокурором подано даний позов, не є сторонами за договором оренди №7 від 18.12.2006, укладеного між відповідачами, а жодна із сторін даного договору не зверталась до суду із відповідними позовними вимогами. Дані обставини сторони підтвердили в процесі вирішення даного спору.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Функція представництва прокуратурою інтересів громадян або держави в суді закріплена п.2 ст. 121 Конституції України. Виходячи із цього конституційного положення, прокурор має статус законного представника держави у випадках, передбачених чинним законодавством.

Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадян або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Формами представництва прокурора у господарському суді є: 1) звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб; 2) участь у розгляді судами справ; 3) внесення апеляційного, касаційного подання на судові рішення або заяви про їх перегляд за нововиявленими обставинами.

Відповідно до статті 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Статтею 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1 ГПК України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом про внесення змін до договору оренди, прокурор визначив позивачами у даній справі - Харківську обласну державну адміністрацію та Катеринівську сільську раду Сахновщинського району Харківської області.

Як вбачається зі змісту спірного договору оренди, Харківська обласна державна адміністрація та Катеринівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області не є сторонами спірного договору, а сторонами договору є відповідачі у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю Олександрівське рибне господарство (другий відповідач) та Сахновщинська районна державна адміністрація (перший відповідач).

З урахуванням викладеного, прокурор не довів, а матеріалами справи не підтверджується наявність порушених прав чи законних інтересів позивачів, яких визначив прокурор у позовній заяві, у звязку із укладенням між відповідачами у справі договору оренди, а також наявність у позивачів, які не є сторонами договору, права вимагати внесення змін до вказаного договору, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обставини справи були всебічно і повно досліджені господарським судом, а тому рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 у справі № 922/2320/16 відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи заступника прокурора, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.09.16 року у справі № 922/2320/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.