КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа№ 910/16162/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Калатай Н.Ф.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Косова Н.Г. довіреність № б/н від 07.08.15

від відповідача: Тимошенко Я.Я. довіреність № 23 від 21.06.16

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року

у справі № 910/16162/16 (суддя Мандриченко О. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР" Міхна С.С.

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про зобов'язання ПАТ "ВБР" здійснити взаємозалік станом на квітень 2015 року (а.с. 7-12).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі № 910/16162/16 в задоволенні позову відмовлено повністю. (а.с. 73-78).

19 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім "ДТС" у повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

02 листопада 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф. та призначено до розгляду на 15 листопада 2016 року.

У судовому засіданні 15 листопада 2016 року представник ТОВ "Торговий Дім "ДТС" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "ВБР" у судовому засіданні 15 листопада 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

16 січня 2014 року між ТОВ "Торговий Дім "ДТС" та ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" укладено Кредитний договір № МКАU3.11.0416.008, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах, визначених цим договором (а.с. 21-24).

27 листопада 2014 року правлінням НБУ прийнято рішення про віднесення ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" до категорії неплатоспроможних, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВБР", з 28.11.2014 р.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.12.2014 р., у якій просив розмір страхового відшкодування у сумі 11 111,13 грн. перерахувати на поточний рахунок № 3986 позивача, у відповідності зі страховим випадком по Кредитному договору від 16.01.2014 р. № МКАU3.11.0416.008 (а.с. 25).

Відповідач листом вих. № Р.7/1198 від 26.12.2014 р., повідомив позивача, що ним прийнято рішення, щодо направлення виплати страхового відшкодування в розмірі 11 111,13 грн., згідно Договору страхування № 000050/01/14 від 16.01.2014 р., на погашення заборгованості за Кредитним договором № МКАU3.11.0416.008 від 16.01.2014 р. (а.с. 26).

Листом від 19.01.2015 р. позивач звернувся до відповідача з дорученням на підставі п. 2.10., 3.1.5., 3.1.6 Кредитного договору здійснювати погашення заборгованості за вказаним договором шляхом списання грошових коштів з поточного рахунку № 3986 (а.с. 27).

У відповідь на вказаний лист відповідач листом вих. № 340 від 13.01.2015 р. повідомив позивача про те, що оскільки в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, прохання щодо щомісячного направлення грошових коштів в сумі 5 534,00 грн. на погашення кредиту, згідно п. 2.5, п. 2.6 Кредитного договору не підлягає виконанню, згідно статті 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та пункту 1.25 глави 1 розділу ІІІ положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. № 2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14.09.2012 р. за № 1581/21893 (а.с 28).

19 березня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у відповідача та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Міхна С.С. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" запроваджено строком на три місяці з 28 листопада 2014 по 27 лютого 2015 року включно. Виконавча дирекція Фонду рішенням від 27.03.2015 р. № 077/15 продовжила його повноваження на тимчасову адміністрацію ПАТ "ВБР" з 27.03.2015 р.

Позивач листом вих. № б/н від 15.06.2015 р. просив банк зарахувати грошові кошти з поточного рахунку, відкритого на підставі Кредитного договору в сумі 88 118,32 грн. в рахунок погашення основної суми боргу за Кредитним договором (а.с. 30).

Тобто 19.01.2015 р. позивач звертався до відповідача саме із дорученням здійснювати списання грошових коштів з поточного рахунку на підставі п. 2.10., 3.1.5., 3.1.6 Кредитного договору, а 15.06.2015 р. позивач просив зарахувати кошти наявні на вказаному рахунку в рахунок погашення боргу за Кредитним договором.

При цьому вказані звернення мали місце після запровадження тимчасової адміністрації у відповідача.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з положеннями ЦК України та Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і "Про банки і банківську діяльність" між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, а отже, у такому разі позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником і оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою списання (здійснення переказу) грошових коштів з поточного рахунку в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції чинній на час виникнення спору.

Аналогічної правої позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 25 березня 2015 року № 3-24гс15 та від 29 квітня 2015 року № 3-61гс15, висновки викладені у яких відповідно до положень ст. 111-28 ГПК України є обов'язковим та мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, у п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі

Тому, виходячи з аналізу вищенаведених положень, позивач є кредитором банку на якого поширюються обмеження встановлені ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і тому вимоги позивача до відповідача не могли бути задоволені від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

21 грудня 2015 року постановою правління НБУ № 914 "про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.12.2015 р. про початок ліквідації вказаного банку з 23.12.2015 р.

Відповідно до пункту 6 статті 2 зазначеного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Листом від 25.01.2016 р. ТОВ "Торговий Дім "ДТС" звернувся до відповідача з проханням внести його до реєстру кредиторів Банку та здійснити погашення суми у розмірі 93 769,32 грн. у повному обсязі з урахуванням процентів або здійснити зарахування коштів з поточного рахунку в рахунок погашення зобов'язань за Кредитним договором (а.с. 33).

20 травня 2016 року відповідач листом вих. № 11186 повідомив позивач а про те, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2016 р. № 489 "Про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "ВБР", ТОВ "Торговий Дім "ДТС" визнано кредитором Банку на суму 93 769,32 грн. з урахуванням коштів з рахунку 3986. Крім того, 28.04.2016 р. Банком було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 93 769,32 грн., які направлено на погашення кредиту по Кредитному договору MKAU3.110416.008 від 16 січня 2014 року (а.с. 34).

Враховуючи положення ст. 16, ч. 2 ст. 19 ЦК України та ст. 20 ГК України, звертаючись до суду з відповідними вимогами, спрямованими на відновлення порушеного права та захист законних інтересів, позивач має довести обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність порушення його прав та охоронюваних законом інтересів зі сторони відповідача. При цьому, колегія суддів виходить з того, що у відповідності з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" характер вимог позивача виключає можливість їх задоволення на етапі введення в банку тимчасової адміністрації, натомість положеннями вказаного закону передбачено можливість задоволення таких вимог у процесі ліквідаційної процедури банку, в результаті включення їх до вимог кредиторів, що і було здійснено відповідачем у даній справі 28.04.2016 р., з огляду на що позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити взаємозалік станом на квітень 2015 року задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги, зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи та не впливають на результат її розгляду.

При цьому колегія суддів відзначає і те, що з 11.07.2014 року діяла редакція Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 36 : "5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку", а з 12.08.2015 року редакція: "5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянтом не надано документальних доказів, що кошти які він просить зарахувати надішли з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року у справі №910/16162/16 залишити без змін.

3. Справу №910/16162/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Н.Ф. Калатай