донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.11.2016 справа №913/803/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача Агапов О.Л. Мясищев А.М.,Сгара Е.В. Дьома К.Г. Заброднів С.О. (довіреність №08-08-1102/сд від 26.09.16) не з'явився
розглянувши апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк , Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від20.09.16р.
у справі№913/803/16 (суддя Якушенко Р.Є.)
за позовом до про Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк, Луганська область Комунального закладу "Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги", смт. Мілове Луганської області стягнення 6 198 грн 94 коп.

ВСТАНОВИВ:
Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відділення Фонду) звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» про стягнення матеріального збитку в сумі 6 198 грн 94 коп.

В обґрунтування позову заявник, посилався на п-п. 2-5 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Вказував, що неправомірними діями лікарів відповідача, а саме необґрунтованою видачею та продовженням листків непрацездатності застрахованим особам, завдано бюджету позивача матеріальний збиток у сумі 6 616 грн. 94 коп., що підтверджується довідкою про перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності в КЗ «Міловський РЦ ПМСД», відповідача у справі, за період з 30.11.2015 по 03.12.2015.

В запереченнях на позов відповідач зазначав, що позивачем не надані докази протиправної поведінки чи бездіяльності відповідача, які потягли завдання збитків, не надано доказів безпідставної видачі листів працездатності та відсутності хвороби у застрахованих осіб, а також не надано доказів причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.09.2016 року у справі 913/803/16 у задоволені позову відмовлено повністю.

Позивачем у справі подана апеляційна скарга на судове рішення, у якій апелянт просить скасувати рішення суду через порушення ним норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору.

В обґрунтування скарги заявник, зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» чітко визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У даному випадку порядок видачі листків непрацездатності грубо порушений працівниками відповідача. Через необґрунтовану видачу та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, відповідачем нанесено бюджету Фонду матеріальний збиток (шкоду) на суму 6198,94 грн., оскільки зазначені кошти були виплачені на підставі листків непрацездатності, які видані не у встановленому порядку з порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідач у судове засідання Донецького апеляційного господарського суду не з'явився, відзив на скаргу не надав

Відповідно до ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення господарського суду переглядається у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, Донецький апеляційний господарський суд встановив.

Луганським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, позивачем у справі, у період з 30.11.2015 до 03.12.2015 проведено перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги», відповідача у справі.

Перевірка здійснювалася у відповідності з вимогами пункту 6 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з дозволу та у присутності виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Міловський РЦ ПМСД» ОСОБА_6

Уповноваженій особі відділення Фонду відповідачем надано для перевірки 56 медичних карток амбулаторних хворих (форма № 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110). Під час їх перевірки встановлено 56 порушень Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 № 455 (із змінами та доповненнями від 06.12.2011); Інструкції «Про порядок заповнення листка непрацездатності», затвердженої наказом МОЗ України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (із змінами та доповненнями від 24.11.2006); Положення «Про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 № 189 (далі - Положення про ЕТН), що призвели до необґрунтованої видачі та продовження листків непрацездатності на 185 календарних днів, оплачених за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

За результатами перевірки складено довідку з перевірки стану експертизи тимчасової непрацездатності в КЗ «Міловський РЦ ПМСД» із зазначенням всіх порушень з боку працівників відповідача при видачі та продовженні листків непрацездатності. Дану довідку вручено виконуючій обов'язки головного лікаря КЗ «Міловський РЦ ПМСД» ОСОБА_6, з якою остання ознайомилися та поставила свій підпис (а.с.12-20).

На підставі довідки про виявлені факти необґрунтованої видачі та продовження листків непрацездатності у КЗ «Міловський РЦ ПМСД» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_19, а також на підставі довідок від підприємців - страхувальників, які надали допомогу за даними листками непрацездатності, сума матеріального збитку за даними відділення Фонду склала:

№ листка непраце-здатностіПрізвище Ім'я По Батькові хворогоПеріод непрацездатностіКількість оплачених необґрунтованих днів (годин) за рахунок коштів ФСССередне-денна допомога (грн)Нарахована сума (грн)
ЛН № 381141ОСОБА_7с 21.08.2015 по 28.08.20153 дні с 26.08.2015 по 28.08.201526,2278,66
ЛН №380101ОСОБА_8с 26.01.2015 по 02.02.20151 день до 02.02.201574,6874,68
ЛН № 381119ОСОБА_9с 24.07.2015 по 02.08.20155 днів с 29.07.2015 по 02.08.201555,21276,05
ЛН № 380198ОСОБА_10 с 02.06.2015 по 11.06.20154 дні с 07.06.2015 по 11.06.2015207,98831,92
ЛН № 380133ОСОБА_11с 09.02.2015 по 18.02.20153 дні с 16.02.2015 по 18.02.2015134,01402,03
ЛН № 380102ОСОБА_12с 26.01.2015 по 01.02.20151 день 31.01.201593,1593,15
ЛН № 380197ОСОБА_13с 02.06.2015 по 11.06.20154 дні с 07.06.2015 по 11.06.2015224,37897,48
ЛН № 381028ОСОБА_14с 27.02.2015 по 05.03.20152 дні с 04.03.2015 по 05.03.201589,68179,36
ЛН № 380138ОСОБА_15с 10.02.2015 по 19.02.20154 дні с 15.02.2015 по 19.02.201577,50310,00
ЛН № 380120ОСОБА_16с 02.02.2015 по 11.02.20153 дні с 07.02.2015 по 11.02.2015113,25339,75
ЛН № 381040ОСОБА_17с 03.03.2015 по 10.03.20151 день с 08.03.2015 по 10.03.201530,4530,45
по догляду ЛН № 769587ОСОБА_19с 04.09.2015 по 08.09.20155 днів с 04.09.2015 по 08.09.201583,60418,00
ЛН № 381120ОСОБА_20с 27.07.2015 по 05.08.20155 днів с 01.08.2015 по 05.08.2015120,58602,90
ЛН № 381024ОСОБА_19с 26.02.2015 по 04.03.20152 дні с 03.03.2015 по 04.03.2015113,40226,80
ЛН № 381115ОСОБА_21с 15.07.2015 по 24.07.20155 днів с 20.07.2015 по 24.07.201548,26241,30
ЛН № 381077ОСОБА_22с 14.10.2014 по 24.10.20145 днів с 19.10.2014 по 24.10.2014170,81854,05
ЛН № 381032ОСОБА_18с 02.03.2015 по 13.03.20154 дні с 07.03.2015 по 13.03.2015190,09760,36

Загальна сума завданої, на думку позивача, шкоди складає 6 616 грн. 94 коп.

Позивач 24.12.2015 звернувся до відповідача з листом за вих. № 04-08-1816/СД про відшкодування матеріальних збитків в сумі 6 616 грн 94 коп., надавши для цього місячний термін. Також до цього листа позивачем було додано розрахунок суми матеріального збитку нанесеного відповідачем (а.с.21-23).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальних збитків (майнової шкоди) в сумі 6 198 грн. 94 коп.

Дослідивши матеріали справи, пояснення позивача, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявлені позивачем збитки пов'язуються зі сплатою застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, що фінансується страховиком - Фондом соціального страхування України за рахунок внесків страхувальників - роботодавців.

Ці правовідносини регулювались до 01.01.2015 року - Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з 01.01.2015 року регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», іншими підзаконними актами, та положеннями Цивільного кодексу України щодо страхування (статті 979 - 999).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (стаття 999 ЦК України).

Статтями 30, 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» до 01.01.2015 року була передбачена відповідальність страхувальників, інших отримувачів страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів, відповідальність застрахованої особи, у тому числі у випадку одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за цим Законом.

Статтями 15 та 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з 01.01.2015 року також передбачена певна відповідальність роботодавця як страхувальника та застрахованих осіб.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Порядок видачі листків непрацездатності визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ України від 13.11.2011 року № 455.

Так, пунктами 8.1 - 8.3, 8.5 цієї Інструкції встановлено, що контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання.

Відповідальність за стан організації та якості експертизи тимчасової непрацездатності, зберігання та облік документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, несе керівник закладу охорони здоров'я. За порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Так, із наведених норм права, а також системного аналізу зазначених законів не вбачається, що повернення страхових платежів до Фонду соціального страхування у випадку їх безпідставного отримання може бути зроблено за рахунок закладів охорони здоров'я, які видають листки непрацездатності, що є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності.

В даному випадку заклад охорони здоров'я не є стороною страхових правовідносин, яка має права, обов'язки та несе відповідальність в цих правовідносинах.

Заклади охорони здоров'я (конкретно їх робітники) видають листки непрацездатності, які є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, але у випадку порушення правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, відповідальність цих закладів передбачена лише у вигляді позбавлення права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, а також персональної відповідальності лікарів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не встановив факти відсутності як такої тимчасової непрацездатності застрахованих осіб, які фактично отримали допомогу по тимчасовій непрацездатності, а інкримінуєме порушення полягає саме в неправильному та неповному веденні лікарями медичної документації.

Отже, позивач не довів факту відсутності страхових випадків.

Крім того, апелянт зазначає, що видані з порушенням вимог чинного законодавства листки непрацездатності призвели до збитків Фонду, правовою підставою для цього позивач вважає положення статей 1166 та 1172 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Проте, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають через протиправну поведінку лише Відповідача, а не іншої особи, оскільки сама лише неправомірна поведінка особи, яка не пов'язана безпосередньо із наслідками у вигляді шкоди, не тягне за собою відшкодування шкоди.

Відповідно до п.п.5.1.4 та 5.1.5 розділу 5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т. ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК; при чергових оглядах хворого в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого відображає динаміку захворювання, обґрунтовує корекцію лікування та призначення додаткових обстежень з урахуванням стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, визначає термін тимчасової непрацездатності та його продовження із зазначенням номера документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, дати, з якої до якої він продовжується, та дати наступного огляду. При відновленні працездатності вносить дані клінічного огляду пацієнта, що є підставою для закриття документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, із зазначенням його номера та дати, з якої пацієнт має стати до роботи.

Проте, як вірно зазначено господарським судом недотримання вищезазначених вимог Положення, свідчать лише про порушення порядку видачі лікарняного, а не свідчать про безпідставність видачі листка непрацездатності та про відсутність хвороби у застрахованих осіб, і доказів зворотнього позивачем не надано.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, господарський суд дійшов правомірного висновку, що у справі наявність збитків Фонду за наведеними обставинами не доводиться матеріалами справи, оскільки відсутність страхових випадків у вигляді фактичної тимчасової непрацездатності Фондом, не встановлено; у спірних правовідносинах на заклад охорони здоров'я не може бути покладена майнова відповідальність за сплачену допомогу, оскільки цей заклад не є стороною цих правовідносин, отже, у справі відсутній причинний зв'язок між заявленою позивачем шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Здійснювані й відшкодовані Фондом соціальні виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні статті 1166 та частини першої статті 1172 ЦК України.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в постанові від 30.06.2015 року у справі № 904/10475/14 за аналогічним спором.

Враховуючи вищевказане, Донецький апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанцій.

На підставі викладеного, керуючись статями 33, 38, 99, 101 -105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Луганської області від 20.09.2016 року у справі № 913/803/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий О.Л. Агапов

Судді А.М. М'ясищев

Е.В. Сгара