РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016Справа №910/18647/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/18647/16

за позовом Київського національного університету ім. Тараса Шевченка;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділенні Фонду державного майна України по м. Києві

про стягнення 8303,48 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кириленко І.С., довіреність б/н від 29.06.2016р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернувся Київський національний університет ім. Тараса Шевченка (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг» (надалі - відповідач) про стягнення 8303,48 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладених договору оренди № 5939 від 26.08.2011р. та договору про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні й експлуатаційні послуги № 086-О від 16.05.2013р. у визначений строк не сплатив орендну плату та відповідні відшкодування, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 8303,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2016р. порушено провадження у справі № 910/18647/16 та призначено її розгляд на 10.11.2016р., також на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

08.11.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача отримано додаткові пояснення по справі.

Присутній у судовому засіданні 10.11.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та уточнив, що заборгованість відповідача виникла за період з період серпень-жовтень 2015 року.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.10.2016р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 13.10.2016р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (за договором - Орендодавець) та відповідачем (за договором - Орендар) було укладено договір оренди № 5939 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 116,4 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 9, що знаходиться на балансі Київського геологорозвідувального технікуму.

Судом встановлено, що приміщення було передано Орендодавцем Орендарю згідно з Актом приймання-передачі орендованого майна від 26.08.2011р.

Згідно п. 3.1 Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2011 року 502,29 грн. орендна плата за перший місяць оренди серпень 2011 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень місяць 2011 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.3.2 Договору).

Пунктом 3.6 Договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.3 Договору).

Згідно з п. 10.1, Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 26.08.2011р. по 26.08.2012р. включно.

Пунктом 10.4 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Діяльність Київського геологорозвідувального технікуму було припинено шляхом його реорганізації (приєднання) до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, як структурного підрозділу - Коледж геологорозвідувальних технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спору України від 05.10.2012 № 1075. Позивач є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Київського геологорозвідувального технікуму. На момент передачі прав та обов'язків Київському національному університету імені Тараса Шевченка Договір продовжував діяти на тих самих умовах, згідно п. 10.5 Договору.

В подальшому, 16.05.2013р. між позивачем (за договором - Балансоутримувач) та відповідачем (за договором - орендар) було укладено договір про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні і експлуатаційні послуги № 086-"О" (далі - Договір № 090-"О"), відповідно до п.1.1 якого предметом договору є відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання переданого в оренду державного нерухомого майна, площею 116,4 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 9, за спожиті орендарем комунальні послуги і експлуатаційні витрати та земельний податок.

Згідно п.п. 2.1-2.4 Договору № 086-"О", Орендар перераховує Балансоутримувачу 50% орендної плати та ПДВ від 100% орендної плати відповідно до Договору оренди від 26.08.2011р. № 5939, укладеного з РВ ФДМУ. Орендар відшкодовує Балансоутримувачу вартість комунальних послуг та експлуатаційних витрат згідно Додатку №1. Відшкодування витрат на спожиту Орендарем електроенергію нараховується згідно показань електролічильника Орендаря. Відшкодування земельного податку за орендовану площу здійснюється Орендарем згідно Додатку № 1.

Пунктом 3.2 Договору № 086-"О" передбачено, що Орендар зобов'язується своєчасно отримувати у Балансоутримувача рахунок для оплати відшкодувань, згідно якого до 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити кошти на рахунок Балансоутримувача.

30 жовтня 2015 року було припинено за взаємною згодою сторін дію Договору оренди № 5939 від 26.08.2011р. та Договору № 086-"О", а орендоване приміщення повернуто позивачу, що підтверджується актами приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 30.10.2015р. та припинення існування договору.

Відповідно до п. 10.2 Договору, умови цього договору зберігають силу протягом всього строку дії договору, а в частині зобов'язань Орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов'язань.

Водночас, відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором та за Договором № 086-"О" щодо здійснення платежів, у зв'язку з чим, у відповідача станом на день звернення позивачем з позовом до суду утворилась заборгованість загалом у розмірі 8303,48 грн. за період користування майном серпень-жовтень 2015 року, а саме: з орендної плати в сумі 3081,86 грн., заборгованість по земельному податку за орендовану площу, заборгованість за комунальні послуги та заборгованість за експлуатаційні послуги загалом у сумі 5221,62 грн.

У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі та відшкодуванню орендної плати, ПДВ, витрат на земельний податок та спожиті послуги в сумі 8303,48 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон) передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений Договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено договір про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні і експлуатаційні послуги.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт несплати за користування орендованим майном в сумі 3081,86 грн., та не надано доказів оплати орендної плати в сумі 3081,86 грн., а також заборгованості по земельному податку за орендовану площу, за комунальні послуги та за експлуатаційні послуги в сумі 5221,62 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 5939 та Договром № 086-'О" в сумі 8303,48 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою, а отже підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг» (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 9; ) на користь Київського національного університету ім. Тараса Шевченка (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 60; ) суму боргу за договором № 5939 в розмірі 3081 грн. 86 коп. та суму боргу за договором № 086-"О" у розмірі 5221 грн. 62 коп.,1378,00 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.11.2016р.

Суддя А.І. Привалов