ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.2016 Справа № 904/7731/16

За позовом Державного підприємства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг

до Держаного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" в особі Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у розмірі 1 015 158,95грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 9305/01 від 28.10.2016;

від відповідача: ОСОБА_3, дов. 01/13-1750 від 08.12.2015;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 015 158,95 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 795 711,09 грн., пеня у розмірі 124 658,40 грн., 3% річних у розмірі 10 245,90 грн., 7% штрафу 55 699,76 грн., інфляційні втрати у розмірі 28 843,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №263 від 26.01.16 в частині своєчасної та повної оплати за теплову енергію.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого, заперечив проти розміру нарахованих Позивачем інфляційних втрат, посилаючись на невірне застосування індексів інфляції, та надав суду свій контррозрахунок відповідних нарахувань.

Крім того, Відповідач зазначив, що причиною неналежного виконання грошового зобовязання є недостатнє фінансування за рахунок державного бюджету на оплату спожитих послуг, тобто, причиною виникнення боргу, є незалежні від відповідача обставини, в зв'язку з чим, просив суд зменшити розмір пені та штрафу на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України. Також, Відповідачем надано акт звірки розрахунків між дебіторами та кредиторами від 14.11.16, яким підтверджується часткове погашення суми основного боргу.

В судовому засіданні 16.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 Державне підприємство Криворізька теплоцентраль (Позивач, Постачальник) та Криворізький коледж економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (Відповідач, Споживач) уклали договір про закупівлю послуг за державні кошти №263 (надалі Договір).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2 договору, постачальник зобовязався з 01 листопаду 2015 року по 31 грудня 2015 року надати споживачеві послуги, зазначені в п. 1.2 договору, а споживач прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Найменування послуг: 35.30.10- 00.00 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води, код ДК 016:2010-35.30.1.

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна договору становить 2 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 333 333,33 грн.

На момент укладення договору ціна послуг складала 1 621 грн. 82 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

На момент укладення договору ціна для категорії „населення складала 653,20 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Згідно з п. 4.1 договору, оплата за теплову енергію здійснюється споживачем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідно до п. 5.1 договору, строк (термін) наданих послуг: січень грудень 2016.

Місце надання послуг згідно дислокації (пункт 5.2 договору).

Строк дії договору визначено п.10.1 договору, за змістом якого, цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє з 01.01.16 до 31.12.16, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобовязань.

Крім того, сторонами підписано додаток №1, яким погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу; додаток до договору №2, яким погоджено умови постачання теплової енергії. Також, сторонами підписано дислокацію до договору.

Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" здійснено поставку відповідачу теплової енергії на загальну суму 804 388,35 грн., що підтверджується підписаними сторонами актам здачі приймання робіт (надання послуг): №102 від 31.01.16 на суму 56 540,64 грн., №103 від 31.01.16 на суму 376 149,64 грн., №1211 від 28.02.16 на суму 28 008,90 грн., №1309 від 29.02.16 на суму 186 132,48 грн., №1310 від 29.02.16 на суму 42 300,97 грн.. №2372 від 31.03.16 на суму 73 523,03 грн., №2373 від 31.03.16 на суму 33 770,23 грн., №3550 від 27.04.16 на суму 7 962,46 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг не виконує. В результаті порушення договірних зобовязань, на час звернення позивача з даним позовом до суду, за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 795 711,09 грн., що підтверджується доданими у справу доказами.

В процесі вирішення спору (після подачі позову до суду), Відповідачем здійснено часткову оплату суми основного боргу в розмірі 345 711,09 грн.

З огляду на викладені вище обставини, керуючись приписами п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, суд убачає підстави для припинення провадження у справі в частині стягнення суми 345 711,09 грн., в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Щодо стягнення залишку суми основного боргу 450 000,00 грн. (795 711,09-345 711,09=450 000), вимоги Позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення п.п. 6.3. договору строк оплати теплової енергії за спірний період є таким, що настав.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобовязання.

Згідно з п.7.2.6. Договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі 0,1% вартості послуг, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Позивачем вимагає стягнення пені, яка розрахована за загальний період прострочення з 15.02.16 по 08.08.16 (по кожному акту окремо) у розмірі 124 658,40 грн. та штрафу (7% від суми заборгованості) у розмірі 55 699,76 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального права, Позивач вимагає стягнення трьох відсотків річних за загальний період прострочення з 15.02.16 по 08.08.16 (по кожному акту окремо) у розмірі 10 245,90 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних втрат (за загальний період з березень 2016 по травень 2016 по кожному акту окремо) у розмірі 28 843,80 грн.

Суд здійснив перевірку наданих позивачем розрахунків пені, штрафу, відсотків та інфляційних та дійшов висновку, що визначені в них суми відповідають умовам договору та приписам чинного законодавства.

В матеріалах справи наявний наданий Відповідачем контррозрахунок інфляційних втрат, за яким розмір відповідних нарахувань становить 11 210,65 грн. Здійснивши перевірку зазначеного контррозрахунку, суд дійшов висновку, що наведені в ньому підрахунки, проведений відповідачем не вірно, в зв'язку з чим, зазначений контррозрахунок не приймається судом до уваги.

З урахуванням встановлених обставин, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 450 000,00 грн., пені у розмірі 124 658,40 грн., штрафу у розмірі 55 699,76 грн., трьох відсотків річних у розмірі 10 245,90 грн., інфляційних втрат у розмірі 28 843,80 грн.

Відповідач просить суд зменшити суму пені та штрафу на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що Відповідач є бюджетною установою, і причиною прострочення виконання зобов'язання з оплати поставленої теплової енергії є відсутність належного бюджетного фінансування, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина споживача, господарський суд вважає за можливе зменшити суму заявленої до стягнення пені до 35 000,00 грн., а суму штрафу до 15 000,00 грн.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору, в повному обсязі слід віднести на Відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, під час порушення провадження у справі, Позивачеві було надано відстрочку сплати судового збору у розмірі 15 227,38 грн. до прийняття рішення у справі. Доказів оплати судового збору, на час прийняття рішення, Позивач суду не надав.

Згідно правовій позиції, яка викладена в п. 3.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що сума судового збору у розмірі 15 227,38 грн., підлягає стягненню з Відповідача в доход державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Держаного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (03068, м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, ) в особі Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (50096, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 37А, 5) на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Електрична, 1, ) основний борг у розмірі 450 000,00 грн., пеню у розмірі 35 000,00 грн., штраф у розмірі 15 000,00 грн., три відсотки річних у розмірі 10 245,90 грн., інфляційні втрат у розмірі 28 843,80 грн.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 345 711,09 грн. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути Держаного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (03068, м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, ) в особі Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені ОСОБА_1" (50096, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 37А, 5) на користь державного бюджету України 15227,38 грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.11.2016.

Суддя ОСОБА_4