УХВАЛА

22.11.2016Справа № 13/728
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши скаргу Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі за позовом Рівненського обласного центру зайнятості до Української державної корпорації "Укрмонтажспецбуд" про стягнення 283 898,24 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.11.2005 у справі № 13/728, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2006, позов задоволено частково. Стягнуто з Української державної корпорації "Укрмонтажспецбуд" на користь Рівненського обласного центру зайнятості 280 761,91 грн. основного боргу, 3 098,24 грн. пені. Стягнуто з Української державної корпорації "Укрмонтажспецбуд" на користь Державного бюджету України 2 838,98 грн. держмита. Стягнуто з Української державної корпорації "Укрмонтажспецбуд" на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

21.07.2006 господарським судом міста Києва видано відповідні накази про примусове виконання рішення суду у справі № 13/728. 21.11.2016 року до господарського суду міста Києва через відділ діловодства від боржника надійшла скарга на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

За результатами повторного автоматизованого розподілу, вищевказану скаргу у справі № 13/728 передано судді Чебикіній С.О.

Розглянувши подану скаргу, суд дійшов висновку, що дана скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги боржник оскаржує бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає у відмові скасувати арешти та заборони накладені державним виконавцем у виконавчому провадженні №50605546 та посилається у скарзі, що 28.10.2016 року ним отримана відповідь відділу виконавчої служби про відмову у скасуванні арештів та заборон.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, десятиденний строк для оскарження скаржником (боржником) бездіяльності держаного виконавця закінчився 07.11.2016 року. Згідно з п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала.

До скарги скаржником додано клопотання про відновлення строку на оскарження, в якому скаржник зазначає, що в зв'язку з тим, що керівник скаржника знаходився у відрядженні то він не міг своєчасно подати скаргу до суду, в підтвердження чого надав наказ №3-В від 28 жовтня 2016 року.

Відповідно до вказано наказу №3-В від 28 жовтня 2016 року керівник скаржника Луганов О.В. з 01.11.2016 року по 08.11.2016 року знаходився у відрядженні в м. Харкові та на термін відрядження виконання обов'язків керівника покладено на віце-президента Кардаша В.Б.

Тобто, дану скаргу на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві в період відрядження керівника мав право підписати виконувач обов'язків керівника скаржника.

Згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду справи по суті пред'явлених вимог господарський суд повинен перевірити чи не пропущено особою, яка звернулась до суду, встановленого чинним процесуальним законодавством строку на таке звернення та чи підлягає цей строк відновленню в разі його пропуску, і в залежності від цього вирішити питання про призначення справи до розгляду, повернення заяви/скарги без розгляду чи відмови у відновленні пропущеного строку.

Згідно ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від особи, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживала сторона заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання нею своїх процесуальних обов'язків.

Враховуючи вищевикладене, заявником не зазначено жодних поважних причин пропуску вказаного строку, не доведено суду обставин, які б перешкоджали останньому звернутись з даною скаргою до суду протягом строку передбаченого ст. 121-2 ГПК України.

Положень ст. 53 ГПК України пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК. (Інформаційний лист ВГСУ від 15.03.2007 р.01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році").

Враховуючи, що судом не встановлено наявності поважних причин пропуску строку для подачі даної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відновленні Українській державній корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» пропущеного строку на подачу скарги.

З урахуванням викладеного, відповідно ст. 121-2 ГПК України скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» про відновлення процесуального строку подачі скарги відмовити.

Скаргу Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві повернути скаржнику без розгляду.

Суддя С.О. Чебикіна