ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа № 914/4137/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вих. № 14/5-1992в від 06.10.2016 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.09.2016 року

у справі № 914/4137/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

про: стягнення 27 387 636,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2-представник

від відповідача ОСОБА_3-представник

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст.811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2016р. у справі №914/4137/15 (суддя Яворський Б.І.) заяву Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго про розстрочення виконання рішення суду від 12.04.2016 р. задоволено частково; розстрочено виконання рішення суду від 12.04.2016р. у справі №914/4137/15 зі сплатою: до 01.11.2016р. 731 207,12 грн., до 01.12.2016р. - 731 207,12 грн., до 01.01.2017р. 731 207,12 грн., до 01.02.2017р. 731 207,12 грн., до 01.03.2017р. 731 207,12 грн., до 01.04.2017р. 1 462 414,24 грн., до 01.05.2017р. - 1 462 414,24 грн., до 01.06.2017р. 2 193 621,33 грн. У задоволенні решти вимог за заявою відмовлено.

ПАТ НАК Нафтогаз України подано апеляційну скаргу вих. № 14/5-1992в від 06.10.2016 року, в якій просить скасувати ухвалу суду про розстрочку виконання рішення повністю, відмовити відповідачу у задоволенні заяви у відстроченні виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2016р. у справі №914/4137/15, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є безпідставною та не обгрунтованою, прийнятою при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що обгрунтовуючи своє рішення суд взяв до уваги лише фінансовий стан відповідача, який документально не підтверджений, оскільки до заяви боржника не додано документів на обгрунтування своєї позиції.

Отже, на думку скаржника, відсутні будь-які обставини, які б могли ускладнити або унеможливити виконання судового рішення та могли б бути підставами для надання судом розстрочки виконання рішення у даній справи.

Окрім того, скаржник зазначає, що ПАТ НАК Нафтогаз України як суб»єкт господарювання державного сектору економіки, що забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом, має стратегічне значення для безпеки та економіки держави. Вчасне виконання контрагентами своїх зобов»язань перед позивачем, в тому числі за судовими рішеннями, мінімалізує ризик невчасних розрахунків ПАТ НАК Нафтогаз України за поставлений за зовнішньоекономічними контрактами імпортований природний газ, зменшить можливі фінансові втрати позивача та позбавить необхідності залучати комерційні кредити для розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

ЛМКП Львівтеплоенерго у відзиві на апеляційну скаргу ухвалу суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав зазначених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.04.2016р. позов задоволено частково, стягнуто з ЛМКП Львівтеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 8 389 173,13 грн. інфляційних втрат, 326 848,28 грн. 3% річних та 58 464,00 грн. судового збору. 26.04.2016р. видано наказ на виконання судового рішення.

16.09.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області ЛМКП Лвівтеплоенерго подало заяву про розстрочку виконання рішення у даній справі, в якій зазначено, що на даний час підприємство-боржника знаходиться у важкому матеріальному становищі, підприємство має велику дебіторську заборгованість контрагентів перед підприємством, з економічно необґрунтованим та збитковим для боржника тарифом на послуги теплопостачання. Заборгованість виникла з вини держави, оскільки ЛМКП змушене застосовувати збитковий тариф для мешканців та бюджетних установ, що не покриває затрат на вироблення теплової енергії для даних категорій споживачів, після отримання субвенцій з бюджету із значним запізненням. Додаткові витрати (штрафні санкції, інфляційні втрати, 3% річних) на користь державної акціонерної компанії підприємство змушене також нести з вини держави. На даний час одночасно відкрито усі виконавчі провадження по стягненню з ЛМКП Львівтеплоенерго на користь як ДК ОСОБА_1 України, так і його засновника ПАТ НАК Нафтогаз України; усі рахунки ЛМКП в банківських установах арештовано.Винесено постанови про арешт майна та заборону його відчуження, а оскільки підприємство не має можливості розпоряджатися коштами, це унеможливлює проведення підготовки до опалювального сезону.

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено заяву боржника, надано розстрочку виконання рішення суду від 12.04.2016р. у справі №914/4137/15 зі сплатою: до 01.11.2016р. 731 207,12 грн., до 01.12.2016р. - 731 207,12 грн., до 01.01.2017р. 731 207,12 грн., до 01.02.2017р. 731 207,12 грн., до 01.03.2017р. 731 207,12 грн., до 01.04.2017р. 1 462 414,24 грн., до 01.05.2017р. - 1 462 414,24 грн., до 01.06.2017р. 2 193 621,33 грн...

Згідно із ст.124 Конституції Україні, судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов»язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи.

Згідно із Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із вимогами ст.121 ГПК України до заяви мають бути додані, зокрема, докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві, зокрема, неможливості чи утруднення виконання рішення суду.

Рішенням Конституційного Суду України у справі N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року зазначено, що аналіз положень статей 116, 121 ГПК України і статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Окрім того, відповідно до положень Закону України "Про теплопостачання", "Правил користування тепловою енергією", які затверджені Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 року, на теплопостачальні організації покладено обовязок безперебійно постачати теплову енергію споживачам протягом опалювального сезону, а у зв'язку із неплатоспроможністю більшості споживачів теплової енергії, а особливо фізичних осіб, відсутністю коштів, підприємство боржника буде позбавлене можливості своєчасно ліквідовувати аварійні ситуації, проводити поточні ремонти теплових мереж та технічне обслуговування обладнання котелень і теплових пунктів.

Як вбачається із матеріалів справи заявник, відповідач у справі, не ухиляється від сплати коштів, що присуджені до стягнення рішеннями судів, а проводить сплату своїх боргових зобов»язань по мірі наявності коштів.

З огляду на подані заявником документи: копію балансу підприємства за 2016р., звіт про фінансові результати І півріччя 2016р., копій постанов відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника, виходячи з правових позицій, викладених Конституційним Судом України у рішенні від 26.06.2013 року, Вищим господарським судом України у постанові №9 від 17 жовтня 2012 року та враховуючи те, що у відповідача існують обставини щодо винятковості фінансової та господарської ситуації, пов'язаної з неможливістю негайного виконання рішення, і розстрочка виконання рішення дозволить підприємству провести реальну оплату боргу без знищення підприємства, як такого (з врахуванням сплати боржником основного боргу в повному обсязі), суд першої інстанції правомірно дійшов висновку частково задоволити заяву ЛМКП Львівтеплоенерго та розстрочити виконання рішення суду від 12.04.2016р. у справі №914/4137/15 зі сплатою: до 01.11.2016р. 731 207,12 грн., до 01.12.2016р. - 731 207,12 грн., до 01.01.2017р. 731 207,12 грн., до 01.02.2017р. 731 207,12 грн., до 01.03.2017р. 731 207,12 грн., до 01.04.2017р. 1 462 414,24 грн., до 01.05.2017р. - 1 462 414,24 грн., до 01.06.2017р. 2 193 621,33 грн....

Визначаючи термін розстрочення виконання рішення, судова колегія бере до уваги інтереси стягувача, подані обома сторонами докази і наведені аргументи щодо поточного фінансового стану боржника та доводи заявника про можливість його покращення, охоронюване законом право стягувача на ефективний судовий захист, а також матеріальні інтереси обох сторін.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про існування реальних обставин, які ускладнюють виконання рішення у справі.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абз.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що, порушуючи зобов»язання з виплати суми боргу відповідач унеможливлює нормальне функціонування позивача, судовою колегією не береться до уваги, зважаючи на те, що розстрочка виконання рішення зробить реальною можливість отримання боргу позивачем та сприятиме можливості продовження господарської діяльності заявнику.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правомірно частково задоволено заяву про розстрочку виконання рішення від 12.04.2016р. у справі №914/4137/15 , підстав для скасування даної ухвали суду колегія не вбачає.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 28.09.2016р. у справі №914/4137/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства НАК Нафтогаз України, м. Київ без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.