номер провадження справи 12/121/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2016 Справа № 908/2907/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» про забезпечення позову у справі № 908/2907/16

першого позивача: ОСОБА_1, м. Запоріжжя

другого позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС», м. Одеса

третього позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА», м. Одеса

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач», м. Запоріжжя

про визнання статуту недійсним

за участю:

представника першого позивача - не з'явився

представника другого позивача - Гришин С.В. довіреність від 30.06.2016 року

представника третього позивача - Гришин С.В. довіреність від 30.06.2016 року

представника відповідача - не з'явився

громадянина України - ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_1, виданий 10.01.2002 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» звернулися до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» про визнання Статуту Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» у четвертій редакції, затверджений зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач», оформлені протоколом від 03.05.2016 року, недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що протоколом позачергових зборів Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» від 03.05.2016 року змінено назву товариства на Приватне акціонерне товариство «Запорізький завод «Перетворювач» та затверджено четверту редакцію Статуту Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач», положення якої не відповідають вимогам Закону України «Про акціонерні товариства» та порушують корпоративні права позивачів, а саме: права на управління товариством через наглядову раду і загальні збори; права на похідний позов про стягнення збитків, заподіяних товариству його посадовою особою; права на вчинення позивачами з товариством правочину, щодо якого є заінтересованість; звуження переліку прав акціонерів; права на купівлю-продаж акцій через фондову біржу; права бути повідомленим про право на обов'язків викуп акцій; права на управління товариством і контроль фінансово-господарської діяльності товариства через ревізійну комісію; тощо.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» 14.11.2016 року надійшла заява про забезпечення позову в порядку ст. ст. 66, 67 ГПК України, в якій позивачі просять забезпечити позов шляхом заборони Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, а також іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії стосовно Статуту Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається, зокрема, на наступне:

Приватним акціонерним товариством «Запорізький завод «Перетворювач» заплановано 16.11.2016 року проведення позачергових загальних зборів акціонерів, до порядку яких включені питання про затвердження нової редакції Статуту, зміну типу (найменування) товариства, обрання членів наглядової ради, обрання членів ревізійної комісії, та інше.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» зазначають, що у випадку задоволенні позовних вимог у даній справі, усі рішення, що будуть прийняті загальними зборами, носять оскаржуваний характер, оскільки будуть прийняті за недійсною редакцією Статуту, що створюватиме нові корпоративні спори, і зробить фактично неможливим поновлення позивачів у правах, оскільки цей момент може штучно відтягуватися відповідачем, що прийматиме все нові рішення органів товариства, сформованих всупереч Закону України «Про акціонерні товариства» і всупереч оксаржуваній редакції Статуту.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в т.ч. грошові кошти, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно п. 1.1 Роз'яснення Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 «Про деякі питання практики застосування забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможній такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно вищезазначеного роз'яснення у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову позивач обґрунтовує небезпекою заподіяння шкоди його правам та інтересам та неможливістю виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності суд враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб., права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, а також здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

В даному випадку позивач просять заборонити Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, а також іншим суб'єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії стосовно Приватного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач», які виходять за межі позовних вимог та предмету спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф.С.Б. ПЛЮС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРРІМА» про забезпечення позову у справі № 908/2907/16.

Суддя О.Г. Смірнов