ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Справа № 918/1029/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.
за участю представників:
від позивача:Ткаченко А.В., дов. б/н від 06.10.2016р.;
від відповідача:Гішко В.С., дов. б/н від 23.06.2015р., Жученя Ю.Ю., дов. б/н від 01.01.2016р.;
від ДВС:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2016р.
за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на дії державного виконавця державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції при винесенні постанови ВП №50316349 від 01.04.2016р. про стягнення з боржника виконавчого збору (вх. №1068/16 від 28.04.2016р. господарського суду Рівненської області)
у справі господарського суду№918/1029/15 Рівненської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина"
пророзірвання договору, стягнення заборгованості та повернення орендованого майна
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина"
доТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна"
проспонукання до внесення змін до договору оперативного лізингу обладнання шляхом підписання додаткової угоди та про спонукання до надання оригіналів рахунків, оригіналів актів виконаних робіт, оригіналів податкових накладних
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.05.2016р., залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2016р. у справі №918/1029/15, відхилено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на дії та постанову ВП №50316349 від 01.04.2016р. державного виконавця державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" з прийнятими судовими актами попередніх інстанцій не погодилось та звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на дії державного виконавця державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції при винесенні постанови ВП №50316349 від 01.04.2016р. про стягнення з боржника виконавчого збору задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що виданий судом наказ на примусове виконання рішення суду підписаний головуючим суддею одноособово, в той час як рішення, на виконання якого його видано, було прийнято колегіально.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2016р. зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

В призначеному судовому засіданні касаційної інстанції 15.11.2016р. представники Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" підтримали вимоги касаційної скарги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" заперечував проти її задоволення. Державна виконавча служба уповноваженого представника не направила. Явка не визнавалась обов'язковою.

Відповідно до приписів ст. 44 ГПК України судовий процес фіксувався за допомогою системи технічної фіксації судових процесів "SRS Femida".

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина".

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Рівненської області від 21.12.2015р., залишеним без зміни постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. та Вищого господарського суду України від 14.04.2016р. у справі №918/1029/15, первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" 13633,29грн. заборгованості з орендної плати. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "Журавлина" передати Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія України" лізингове обладнання за описом у додатку "А" до договору лізингу №09/09 від 02.04.2009р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" 3045,00грн. - судового збору. У задоволені первісного позову в частині розірвання договору оперативного лізингу - відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

На виконання вищезазначеного судового рішення господарським судом Рівненської області видані відповідні накази у справі №918/1029/15 від 10.02.2016р., які підписані головуючим суддею Андрійчук О.В. та скріплені гербовою печаткою господарського суду Рівненської області.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області від 25.02.2016р. ВП №50316349 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області №918/1029/15 від 10.02.2016р. про стягнення 13 633,29грн. заборгованості з орендної плати. Пунктами 4 та 5 зазначеної постанови накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ фірма "Журавлина" в межах суми звернення стягнення 16 678,29грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить ТОВ фірма "Журавлина" в межах суми боргу.

Вищезазначена постанова направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням 25.02.2016р., надійшла до відділення зв'язку 26.02.2016р. та вручена боржнику 25.03.2016р. 01.04.2016р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 363,32грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" з винесеною постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору не погодилось та звернулось до місцевого господарського суду зі скаргою, в якій просило суд визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні вищезазначеної постанови та просило її скасувати.

В обґрунтування скарги на дії державного виконавця Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" посилалось на те, що виданий судом наказ на примусове виконання рішення суду підписаний головуючим суддею одноособово, в той час як рішення, на виконання якого його видано, було прийнято колегіально.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом статей 116 та 117 ГПК України видавати накази мають право виключно місцеві господарські суди після набрання судовим рішенням законної сили.

Виконання рішення господарського суду, згідно з приписами ч. 1 ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Судові накази в розумінні норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчими документами, на підставі яких державний виконавець в порядку ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" відкриває виконавче провадження за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Порядок оформлення наказу господарського суду визначено статтею 117 ГПК України. Так, наказ згідно з ч. 1 ст. 117 ГПК України має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Перелік вимог до виконавчих документів встановлено статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження". Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Невідповідність виконавчого документа даним вимогам за приписами п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2.6.13 Інструкції з діловодства в господарських судах оригінал наказу господарського суду, підписаний суддею, засвідчується гербовою печаткою суду і видається стягувачеві під розписку або надсилається йому рекомендованим чи цінним листом після набрання судовим рішенням законної сили.

Слід зазначити, що у разі розгляду справи трьома суддями (ч. 1 ст. 46 ГПК України) наказ господарського суду підписується, як правило, головуючим суддею, зокрема, і в тому випадку, коли судове рішення підписано ним з окремою думкою.

Беручи до уваги вищевикладене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновком господарських судів попередніх інстанцій про те, що наказ господарського суду Рівненської області №918/1029/15 від 10.02.2016р. за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, що свідчить про те, що державним виконавцем правомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання даного наказу.

Як вже зазначалось вище, постанова про стягнення виконавчого збору винесена 01.04.2016р., тобто після отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що боржник не скористався правом, наданим йому ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" для звернення до державного виконавця з заявою про відкладання виконавчих дій.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Беручи до уваги вищевикладене, господарські суди попередніх інстанцій з огляду на те, що боржник добровільно не виконав судове рішення у строк визначений ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", дійшли вірного та обґрунтованого висновку, що державним виконавцем правомірно винесена постанова про стягнення виконавчого збору, що в свою чергу призвело до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" в порядку приписів ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 1212 ГПК України.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі інших доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2016р. у справі №918/1029/15 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2016р. у справі №918/1029/15 - залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Т.Б. Дроботова
Суддя Л.І. Рогач