ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа № 925/1050/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., із секретарем Петрик І.О. за участю представників: позивача -ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю, ОСОБА_3 особисто, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про виконання умов договорів оренди та стягнення 5207,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить:

- зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 виконати умови договору оренди №1, №2 від 04.04.2016р та передати в оренду нежитлове приміщення під магазин загальною площею 330 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підписання акту приймання - передачі ключів від вказаного приміщення;

- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 пеню в розмірі 5207,67грн.

Позов вмотивовано тим, що відповідач протиправно ухиляється від взятих на себе на умовах укладених сторонами договорів оренди нерухомого майна зобов'язань щодо передачі орендованого майна.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. Заперечення вмотивовано тим, що відповідач не отримував від позивача передбачену умовами договору орендну плату, що виключає обов'язок передачі в оренду майна.

Суд, заслухавши представників сторін та третьої особи, встановив наступне.

04.04.2016 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендар) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендодавець) укладено договори оренди нежитлового приміщення № 1 та № 2 (надалі - договори).

Відповідно до п. 1.1. договорів орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Приміщення, яке передається в оренду да договором знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має загальну площу 330 м.кв. згідно техплану і належить орендодавцеві на підставі договору купівлі - продажу. (п. 1.2 договорів).

Приміщення надається орендареві для використання його для господарської діяльності орендаря, під магазин, для організації торгівлі продовольчими та не продовольчими товарами, алкогольними та безалкогольними напоями, тютюновими виробами. (п.1.3 договорів).

Пунктами 2.1. договорів передбачено, що приміщення передається орендодавцем і приймається в оренду орендарем на умовах сплати останнім орендодавцю плати за користування приміщенням, за перший і останній місяць оренди.

Орендна плата за користування приміщенням становить тридцять тисяч гривень (двадцять сім тисяч гривень по договору №1 та три тисячі гривень по договору №2).(п.2.2. договорів).

Відповідно до п. 6.6.2 договорів зазначено, що договір може бути достроково розірвано за ініціативою орендодавця у разі затримки внесення орендарем орендної плати, більше ніж на двадцять днів.

Орендодавець (відповідач) листом від 26.04.2016р. повідомив орендаря (позивача) про припинення договорів в односторонньому порядку у зв'язку із невиконанням орендарем п.2.1. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містяться у ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Ст. ст.. 509, 538 ЦК України містять наступні приписи.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

На підтвердження того, що позивач здійснив оплату орендної плати у відповідності із п. 2.1 договорів оренди він посилається на розписку про сплату 30000 грн. Однак дана розписка не містить посилань на договори і в ній взагалі не зазначені підстави отримання коштів. Саме відповідач зазначає, що дана розписка була здійснена не по даних договорах.

За таких обставин, оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач не виконав умови укладених сторонами договорів оренди щодо оплати орендної плати (п.2.1) тому у відповідача не виникло зобов'язання щодо передачі йому предмету оренди.

У зв'язку з цим є безпідставним нарахування відповідачу пені за непередачу предмету оренди.

З огляду на викладене, суд відмовляє у позові повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.11.2016 р.

СУДДЯ К.І. Довгань