ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"07" листопада 2016 р. Справа № 911/1769/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп", м. Київ,

до відповідача фермерського господарства "Ніна", с. Жуківці Обухівського району,

про стягнення 62 676,01 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 17.11.2015р №1711/1.;

від відповідача: ОСОБА_2, уповноважений, довіреність від 11.11.2014р.;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп", м. Київ, звернулося до господарського суду Київської області з позовом від 19.05.2016 №27-А/03-055/1 до відповідача фермерського господарства "Ніна", с. Жуківці Обухівського району, в якому просить суд стягнути з відповідача 62 676,01 грн. заборгованості за надані послуги з ремонту автомобіля НОМЕР_1, відповідно до підписаного обома сторонами Акту виконаних робіт (прийому-передачі виконаних робіт) №ОК-000004230 від 21.08.2015 та покласти на відповідача судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг з ремонту автомобіля, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача залишок основного боргу в сумі 46 705,26 грн. в судовому порядку. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 10 750,00 грн. пені, 4 203,47 грн. інфляційних втрат, 1017,28 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/1769/16 та призначено розгляд справи на 17.06.2016.

16.06.2016 фермерським господарством "Ніна" подано клопотання про відкладення розгляду справи №911/1769/16 від 16.06.2016 №7645/Юр.

17.06.2016 товариством з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп" подано письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог від 17.06.2016 №27-А/03-071.

Ухвалою суду від 17.06.2016 розгляд справи №911/1769/16 відкладено на 11.07.2016.

24.06.2016 до господарського суду від позивача надійшла заява від 22.06.2016 № 27-А/03-066 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 51 413,37 грн., з яких: 46 705,26 грн. основного боргу, 3 742,48 грн. інфляційних втрат, 965,63 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 11.07.2016 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та відкладено розгляд справи на 25.07.2016.

11.07.2016 відповідач звернувся до господарського суду Київської області в порядку статті 60 ГПК України із зустрічною позовною заявою від 08.07.2016 № 46/7947 до товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп", в якій просив суд стягнути з ТОВ "Аванті Груп" 24 737,17 грн., з яких: 7 760,64 грн. пеня та 16 976,53 грн. штраф.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2016 відмовлено у прийнятті та повернуто заявнику ФГ "Ніна" зустрічний позов.

19.07.2016 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла апеляційна скарга ФГ "Ніна" на ухвалу господарського суду Київської області про відмову у прийнятті зустрічного позову від 12.07.2016 у справі № 911/1769/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.07.2016 провадження у справі № 911/1769/16 зупинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 у справі №911/1769/16 апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ніна» залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 12.07.2016 залишено без змін.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 та від 17.10.2016 виправлено описки в постанові Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 у справі №911/1769/16 за апеляційною скаргою фермерського господарства "Ніна".

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.10.2016 провадження у справі №911/1769/16 поновлено, розгляд справи призначено на 07.11.2016.

Ухвалою від 27.10.2016 Вищий господарський суд України повернув Фермерському господарству «Ніна» касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016.

07.11.2016 від ФГ "Ніна" надійшов супровідний лист з додатками від 04.11.2016 №147/16юр та відзив на позовну заяву від 07.11.2016, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивач не виконав роботи з ремонту автомобіля в обумовлений сторонами строк. Крім того відповідач твердить, що акт виконаних робіт не є угодою, у зв'язку з чим нарахування штрафних санкцій, які наводить позивач у позовній заяві, та просить суд їх стягнути з відповідача, є незаконним, оскільки нарахування штрафних санкцій передбачено лише в рамках договірних відносин.

В судове засідання 07.11.2016р. з'явились представники позивача та відповідача, які надали суду пояснення по суті спору.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп", м. Київ (далі ТОВ "Аванті Груп"), до відповідача фермерського господарства "Ніна", с. Жуківці Обухівського району (далі ФГ "Ніна"), вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до частини першої ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За правовим змістом відносини сторін є змішаним договором підряду та надання послуг.

Між позивачем (ТОВ "Аванті Груп") та відповідачем (ФГ "Ніна") була досягнута домовленість про здійснення позивачем ремонту транспортного засобу відповідача - автомобіля НОМЕР_2.

Судом встановлено, що 20.08.2015р. транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1 було передано замовником (представником позивача за довіреністю ОСОБА_3) виконавцю (СТО ТОВ "Аванті Груп") згідно наряду замовлення №ОК-000002593.

21.08.2015 було складено та підписано Акт виконаних робіт № ОК-000004230 на суму 242521,81 грн. (з боку замовника підписаний представником за довіреністю №350 від 01.10.2015), згідно якого замовник прийняв виконані роботи, надані послуги без зауважень та претензій.

В подальшому позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру щодо оплати наданих послуг від 21.08.2015 № ОК-000004757 на суму 242 521,81 грн.

01.10.2015 замовником отримано з ремонту автомобіль без зауважень, що підтверджено підписом уповноваженого представника ФГ "Ніна" в наряді-замовленні №ОК-000002593.

Як вбачається з банківських виписок по рахунку ТОВ "Аванті Груп" №7101 за період з 09.09.2015 до 09.09.2015, відповідач сплатив позивачу кошти в сумі 120 816,55 грн., за період з 01.10.2015 до 01.10.2015 відповідач сплатив кошти ще в сумі 75 000,00 грн.

Оскільки зміст договору вбачається з документів, якими обмінялися сторони (наряд-замовлення, акт виконаних робіт, довіреність, рахунок, платіжні доручення) суд робить висновок про те, що сторони не порушили вимог частини першої статті 208 Цивільного кодексу України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами, та у відповідності до ст. 638 ЦК України досягли домовленості з усіх його істотних умов.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ТОВ "Аванті Груп" зверталось до ФГ "Ніна" з претензіями щодо оплати заборгованості від 18.03.2016 №27-А/03-023 та від 13.04.2016 №27-А/03-034, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Враховуючи наведене вище, строк по оплаті наданих позивачем відповідачу послуг по ремонту автомобіля НОМЕР_2 є таким, що настав.

Враховуючи подані позивачем докази часткової оплати виконаних робіт (наданих послуг) в сумі 195 816,55 грн., суд встановив, що залишок заборгованості відповідача перед позивачем станом на день розгляду справи становить 242 521,81 грн. 195 816,55 грн. = 46 705,26 грн.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частина 2 ст. 614 ЦК України обовязок доведення відсутності вини у порушення зобовязання покладає на сторону, яка порушила зобовязання.

Відповідач доводи позивача не спростував, доказів оплати за надані послуги та виконані роботи з ремонту автомобіля в розмірі, більшому, ніж доводить суду позивач, суду не представив.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу 46 705,26 грн. є обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити повністю.

Крім того, у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача згідно ст. 625 ЦК України 965,63 грн. 3% річних (за період з 08.10.2015 по 15.06.2016) та 3 742,48 грн. інфляційних втрат (за період з 08.10.2016 по 15.06.2016). Щодо зазначених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями частини 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64).

Оскільки 3% річних та інфляційні не є штрафними санкціями, то обмеження нарахування процентів річних та інфляційних терміном 6 місяців відповідно до ст. 232 ГК України не застосовується. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення інфляційних та річних починається з наступного дня після кінцевої дати, в якій зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачем невірно визначено дату виникнення прострочення, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ТОВ "Аванті Груп" зверталось до ФГ "Ніна" з претензіями щодо оплати заборгованості від 18.03.2016 №27-А/03-023 та від 13.04.2016 №27-А/03-034, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Так, претензія від 18.03.2016 №27-А/03-023 була отримана представником відповідача за довіреністю 29.03.2016., відповідно прострочення настало по спливу семиденного терміну від дня пред'явлення зазначеної вимоги, тобто 06.04.2016р.

Суд звертає увагу на те, що гарантійним листом від 01.10.2015 №152 відповідач зазначав про здійснення оплати ремонту до 07.10.2015. Разом із тим, згідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається. В даному випадку як укладення, так і зміна договору здійснюється в простій письмовій формі (частина 1 ст. 207, пункт 1) частини 1 ст. 208 ЦК України).

В порядку частини 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно до частини 2 ст. 644 ЦК України якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Суду не подано доказів того, що позивач надав відповідачу відповідь на вказаний гарантійний лист та прийняв пропозицію відповідача встановити строк оплати до 07.10.2015р. Відповідно суд робить висновок про те, що сторонами в належній формі не досягнуто згоди щодо строку оплати виконаних робіт, а відтак до відносин сторін належить застосувати положення частини 2 ст. 530 ЦК України.

За таких обставин, виходячи з наступного розрахунку:

підставаБорг, грн.Період нарахуванняІнфляційні втрати, грн.3% річних
Акт прийому передачі виконаних робіт №ОК-000004230 від 21.08.201546 705,2606.04.2016-15.06.20161683,02272,55
судом встановлено, що належні до стягнення з відповідача 3% річних становлять 272,55 грн. та інфляційні втрати становлять 1683,02 грн.

Позивач заявив до стягнення 965,63 грн. 3% річних та 3 742,48 грн. інфляційних втрат, відповідно зазначені вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд, у відповідності до третього абзацу першої частини статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в мінімальному встановленому законом розмірі покладає на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, , суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп" задовольнити частково.

2. Стягнути з фермерського господарства "Ніна" (08742, Київська область, Обухівський район, село Жуківці, вулиця Київська, будинок,2, ідентифікаційний код 20573873)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп" (02068, м. Київ, Дарницький район, вул. Ревуцького, будинок,16-А, ідентифікаційний код 30440060)

46 705,26 грн. (сорок шість тисяч сімсот п'ять гривень двадцять шість копійок) основного боргу,

1 683,02 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят три гривні дві копійки) інфляційних втрат,

272,55 грн. (двісті сімдесят дві гривні п'ятдесят п'ять копійок) 3% річних,

1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 16.11.2016р.

Суддя О.В. Конюх