ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р.Справа № 922/3048/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Ті ОСОБА_1нет", (м. Київ)
до Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна", (с. Комуніст, Харківська область)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, дов. б/н від 03.10.16;

відповідача - ОСОБА_3, дов. б/н від 02.11.15.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ СІ ОСОБА_4", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" на користь позивача заборгованість за договором надання послуг № 1745 від 01.12.2015. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 4 427 737,95 грн., з яких 4 415 680,32 грн. сума боргу, 12 057,63 грн. 3% річних. Судові витрати в сумі 66 417,00 грн. просить суд покласти на відповідача.

14.11.2016 р. позивач надав додаткові обґрунтування №2 до позовної заяви (вх.№38543).

14.11.2016 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшли наступні документи:

- клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№38542) з посиланням на те, що позивач не надав витребуваних судом документів;

- додаткові пояснення №3 до відзиву (вх.№38538) та №4 (вх.№38537

- клопотання про витребування доказів (вх.№38539).

Судом були досліджені та долучені до справи надані документи.

У судовому засіданні 14.11.2016 р. представник позивача заперечив проти клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та витребування доказів, посилаючись на те, що ним надані усі необхідні для винесення рішення документи, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 14.11.2016 р. представник відповідача підтримував клопотання про витребування доказів та про залишення позову без розгляду, заперечував проти позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши вищевказані клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: ефірних довідок з рекламних площадок сайтів, зазначених у медіа планах до спірного договору, зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У відповідному клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Відповідно до ч.1 ст.34 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 статті).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи, що справа слухається не перший місяць, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів через те, що вони фактично деталізують одне одного та раніше надане клопотання відповідача про витребування доказів, яке вже було задоволено судом, а також через недотримання п.2 ст. 38 ГПК України та закінчення 2-х місячного строку розгляду справи, встановленого ст. 69 ГПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, прийшов до висновку про відмову в його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, вирішення питання про залишення позову без розгляду - є виключною прерогативою господарського суду та господарським процесуальним кодексом України не передбачено такої процесуальної дії, як залишення позову без розгляду за клопотанням сторони.

Відповідно до п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи, до того ж суд не має ухилятись від здійснення правосуддя.

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 грудня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Філіп Морріс Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Ті ОСОБА_1нет» було укладено Договір № 1745 про надання послуг (далі за текстом Договір), за яким на замовлення відповідача позивач мав розмістити рекламні банери на рекламних площадках певних сайтів у мережі Інтернет.

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених даним Договором та Додатками до нього, ОСОБА_5, що діє від свого імені та за свій рахунок, замовляє і оплачує ОСОБА_6 послуги з розміщення в мережі Інтернет банерів ОСОБА_5, а ОСОБА_6 зобовязується здійснити таке розміщення. Таким чином, між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ТОВ «Ай Ті ОСОБА_1нет» виникли взаємні права і обовязки: ТОВ «Ай Ті ОСОБА_1нет» взяло на себе зобовязання розмістити в мережі Інтернет Банери, а ПрАТ «Філіп Морріс Україна» прийняти і оплатити надані послуги.

Згідно з умовами Договору Сторонами було погоджено проведення декількох Банерних кампаній, а саме:

· Банерна кампанія MarlboroYourMove/M-start (згідно Замовлення № НОМЕР_1 та Замовлення № НОМЕР_2 на розміщення Банерів в мережі Інтернет на загальну суму 2 500 000,00 грн. без ПДВ). Фактично було надано послуг на загальну суму 1 999 983,60 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 2 399 980,32 грн.). Дана кампанія складається з декількох етапів:

- Розміщення банерів Кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 851 275,40 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 1 021 530,48 грн.);

- Розміщення банерів Кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 148 724,60 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 178 469,52 грн.);

- Розміщення банерів Кампанії M-startMarlborocampaign 2 на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_2, на загальну суму 999 983,60 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 1 199 980,32 грн.).

· Банерна кампанія BondKievDnepr (по геолокації Київ, Дніпропетровськ) (згідно Замовлення № НОМЕР_3 на розміщення Банерів в мережі Інтернет на загальну суму 341 054,00 грн. без ПДВ). Фактично було надано послуг на загальну суму 341 051,60 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 409 261,46 грн.). Дана кампанія складається з декількох етапів:

- Розміщення банерів Кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 219 155,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 262 986,00 грн.);

- Розміщення банерів Кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 121 899,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 146 278,80 грн.);

· Банерна кампанія BondNational (по геолокації Україна, без урахування АР Крим, Донецької та Луганської обл.) (згідно Замовлення № НОМЕР_4 на розміщення Банерів в мережі Інтернет на загальну суму 738 726,00 грн. без ПДВ). Фактично було надано послугна загальну суму 738 694,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 886 432,80 грн.). Дана кампанія складається з декількох етапів:

- Розміщення банерів Кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 394 682,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 473 618,40 грн.);

- Розміщення банерів Кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 344 012,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 412 814,40 грн.);

· Банерна кампанія MarlboroYourMove/M-city (згідно Замовлення № НОМЕР_5 на розміщення Банерів в мережі Інтернет на загальну суму 600 002,00 грн. без ПДВ). Фактично було надано послуг на загальну суму 600 002,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 720 002,73 грн.).

Відповідно до п. 1.3. Договору, обєм банерної компанії, строки та порядок розміщення банерів, назва знаку для товарів/брендів замовника визначаються медіа-планом, який підписується замовником та виконавцем.

Сторони надали до справи медіа- плани по кожній банерній кампанії, які не підписані сторонами.

Згідно з ч.2 ст.241 Цивільного кодексу України, наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Враховуючи здійснені відповідачем певні дії,направлені на виконання договору а саме: корегування медіа планів, переписку між сторонами, надання відповідачем позивачу готових банерів для розміщення на рекламних площадках, розробка банерів позивачем, погодження зупинення та поновлення банерної компанії, підписані акти наданих послуг, надані відповідачем аудити за спірними та проміжними медіа-планами та інше, суд прийшов до висновку про подальше погодження відповідачем спірних медіа планів та розцінює їх як невідємну частину договору.

Так медіа планами (том 1, а.с. 37,77,108,139) сторони погодили окрім іншого кількість показів, переглядів рекламних банерів та рекламні площадки для їх розміщення (том 1, а.с. 38, 78,109,142).

На виконання п. 3.1.1. Договору ОСОБА_6 виконав взяті на себе зобовязання по розміщенню Банерів ОСОБА_5 в мережі Інтернет.

На виконання вимог п. 3.1.5. Договору ОСОБА_6 послуг на підтвердження виконання взятих на себе зобовязань після закінчення кожної Банерної кампанії ОСОБА_5 було надано Звіт (том 1, а.с.39-49,50-60,79-85,86-95,110-116,117-126,143-145,146-155), рахунок-фактуру (том 1, а.с.64,69,73,99,104,130,135,159), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 61,66,70,96,101,127,132,156) (далі за текстом ОСОБА_5) та податкову накладну (том 1, а.с.62,67,71,97,102,128,133,157).

Отримання спірних актів не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи (том.1, а.с. 65,74,100,105,131,136,160).

Позивач виконав свої зобовязання перед Відповідачем, що підтверджується наступними документами:

· По Банерній кампанії MarlboroYourMove/M-start:

- Актом надання послуг № 68 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 851 275,40 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 021 530,48 грн.);

- Податковою накладною від 30.04.2016 року порядковий номер 30 на надання послуг з розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 851 275,40 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 021 530,48 грн.);

- Актом надання послуг № 104 від 06 червня 2016 року за розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 148 724,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 178 469,52 грн.);

- Податковою накладною від 06.06.2016 року порядковий номер 2 на надання послуг з розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 148 724,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 178 469,52 грн.);

- Актом надання послуг № 106 від 06.06.2016 року за розміщення банерів кампанії M-startMarlborocampaign 2 на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_2, на загальну суму 999 983,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 199 980,32 грн.);

- Податковою накладною від 06.06.2016 року порядковий номер 4 на надання послуг з розміщення банерів кампанії M-startMarlborocampaign 2 на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_2, на загальну суму 999 983,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 199 980,32 грн.);

- Надісланою звітністю у електронному вигляді про розміщення Банерів кампанії (як поточною, так і фінальним звітом).

· По Банерній кампанії BondKievDnepr (по геолокації Київ, Дніпропетровськ):

- Актом надання послуг № 69 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 219 155,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 262 986,00 грн.);

- Податковою накладною від 30.04.2016 року порядковий номер 28 на надання послуг з розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 219 155,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 262 986,00 грн.);

- Актом надання послуг № 94 від 30.05.2016 року за розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 121 899,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 146 278,80 грн.);

- Податковою накладною від 30.05.2016 року порядковий номер 12 на надання послуг з розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 121 899,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 146 278,80 грн.);

- Надісланою звітністю у електронному вигляді про розміщення Банерів кампанії (як поточною, так і фінальним звітом).

· По Банерній кампанії BondNational (по геолокації Україна, без урахування АР Крим, Донецької та Луганської обл.):

- Актом надання послуг № 70 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 394 682,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 473 618,40 грн.);

- Податковою накладною від 30.04.2016 року порядковий номер 29 на надання послуг з розміщення банерів кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 394 682,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 473 618,40 грн.;

- Актом надання послуг № 97 від 30 травня 2016 року за розміщення банерів Кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 344 012,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 412 814,40 грн.);

- Податковою накладною від 30.05.2016 року порядковий номер 13 за надання послуг з розміщення банерів Кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 344 012,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 412 814,40 грн.);

- Надісланою звітністю у електронному вигляді про розміщення Банерів кампанії (як поточною, так і фінальним звітом).

· По банерній кампанії MarlboroYourMove/M-city:

- Актом надання послуг № 105 від 06 червня 2016 року за розміщення банерів Кампанії MarlboroM-city на сайтах в мережі Інтернет у період з 23.05.2016 року по 04.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_5, на загальну суму 600 002,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 720 002,40 грн.);

- Податковою накладною від 06.06.2016 року порядковий номер 3 за надання послуг з за розміщення банерів Кампанії MarlboroM-city на сайтах в мережі Інтернет у період з 23.05.2016 року по 04.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_5, на загальну суму 600 002,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 720 002,40 грн.);

- Надісланою звітністю у електронному вигляді про розміщення Банерів кампанії (як поточною, так і фінальним звітом).

Згадані вище послуги з проведення вказаних Банерних кампаній були надані ОСОБА_6 та прийняті ОСОБА_5. Уповноваженим представником останнього було підписано наступні ОСОБА_5:

· ОСОБА_5 надання послуг № 68 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 851 275,40 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 021 530,48 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 69 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 219 155,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 262 986,00 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 70 від 30 квітня 2016 року за розміщення банерів кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 04.04.2016 року по 30.04.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 394 682,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 473 618,40 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 94 від 30.05.2016 року за розміщення банерів кампанії BSKievDnepr на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_3, на загальну суму 121 899,00 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 146 278,80 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 97 від 30 травня 2016 року за розміщення банерів Кампанії BSsupportnationwide на сайтах в мережі Інтернет у період з 01.05.2016 року по 29.05.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_4, на загальну суму 344 012,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 412 814,40 грн.).

Стосовно інших трьох ОСОБА_5, а саме:

· ОСОБА_5 надання послуг № 104 від 06 червня 2016 року за розміщення банерів кампанії M-start на сайтах в мережі Інтернет, у період з 01.05.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_1, на загальну суму 148 724,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 178 469,52 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 105 від 06 червня 2016 року за розміщення банерів Кампанії MarlboroM-city на сайтах в мережі Інтернет у період з 23.05.2016 року по 04.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_5, на загальну суму 600 002,00 грн. без ПДВ (усього з ПДВ 720 002,40 грн.);

· ОСОБА_5 надання послуг № 106 від 06.06.2016 року за розміщення банерів кампанії M-startMarlborocampaign 2 на сайтах в мережі Інтернет, у період з 04.04.2016 року по 05.06.2016 року, згідно Замовлення № НОМЕР_2, на загальну суму 999 983,60 грн. без ПДВ (з урахуванням ПДВ 1 199 980,32 грн.),

то вказані ОСОБА_5 згідно реєстру були отримані уповноваженим представником ОСОБА_5, ПАТ «Філіп Морріс Україна» 13.06.2016 року, проте їх не було підписано.

Відповідач заперечує щодо обсягу наданих послуг, але свій контр розрахунок не надав та не пояснив чому не розрахувався за ті послуги, що визнає.

Відповідно до п. 3.3.7. Договору, ОСОБА_5 зобовязується підтвердити надані ОСОБА_6 належним чином і у відповідному обсязі послуги шляхом підписання ОСОБА_5; у разі відмови ОСОБА_5 у підписанні ОСОБА_5, ОСОБА_5 повинен протягом 5 (пяти) робочих днів від дати отримання ОСОБА_5 надати обґрунтовану відмову. У цьому випадку ОСОБА_6 повинен усунути заявлені ОСОБА_5 недоліки.

Акти отримано 05.05.16 р., 15.06.16 р., 11.05.16 р., 31.05.16 р., 11.05.16 р., 31.05.16 р., 13.06.16 р., при цьому відповідачем на протязі встановлених договором 5 днів від дня отримання актів не надано обґрунтовану відмову чи зауважень щодо обєму та якості наданих послуг.

В даному конкретному випадку ОСОБА_5 виступає як боржник ОСОБА_6 в зобовязанні на предмет прийняття наданих послуг (тобто підписання ОСОБА_5) та їх оплати. ОСОБА_4 підписуючи ОСОБА_5, ОСОБА_5 тим самим не виконує своє зобовязання належним чином, чим порушує ст. 526 ЦК України.

Обовязок ОСОБА_5 оплатити послуги прямо залежить за Договором від конкретної обставини підписання та прийняття ОСОБА_5 приймання-передачі послуг.

До такої ситуації застосовується положення ч.3 ст. 212 ЦК України, тобто якщо втіленню в життя обставини, з настанням якої повязані правові наслідки правочину, недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, то вказану обставину слід вважати такою, що настала.

Порядок приймання-передачі наданих послуг прямо не визначений у законодавстві. В такому випадку застосовується аналогія закону за ст. 8 ЦК України та застосувати до законодавчо неврегульованих відносин ті норми права, які регулюють подібні за змістом цивільні відносини.

Так ч. 4 ст. 882 ЦК України, передбачено, що акт, підписаний однією стороною, є належним доказом виконання роботи, за умови, що судом не визнано мотиви відмови від підписання ОСОБА_5 іншою стороною обґрунтованими.

Вказана стаття передбачає, що у разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 3.3.7. Договору, ОСОБА_5 мав строк протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту отримання ОСОБА_5 для того, щоб надати обґрунтовану відмову, тобто строк до 20.06.2016 року. Проте, як у зазначений строк, так і після його закінчення ОСОБА_6 не отримав жодної обґрунтованої відмови ОСОБА_5 від підписання вказаних ОСОБА_5. Так само ОСОБА_6 не було отримано і зауважень до ОСОБА_5 чи наданих послуг у встановлений договором строк.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що послуги, надані ОСОБА_6 (як по 5 (пяти) підписаним ОСОБА_5, так і по 3 (трьом) не підписаним ОСОБА_5), в повному обсязі прийняті ОСОБА_5.

Проте з боку ОСОБА_5 не надійшло жодної оплати послуг ОСОБА_6 за проведення Банерних кампаній.

У Відповідача виникла перед Позивачем заборгованість за основним зобовязанням у розмірі 4 415 680,32 грн. (чотири мільйони чотириста п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 32 коп.), позивачем на виконання вимог ухвали суду від 26.09.16 р. надано розрахунок ціни позову.

ОСОБА_6 на виконання п. 3.1.5. Договору, окрім інших передбачених документів, було надано ОСОБА_5 відповідні рахунки (згідно реєстру) на сплату фактично наданих послуг з проведення Банерних кампаній. Проте у встановлений Договором строк ОСОБА_5 не виконав взяте на себе зобовязання.

Відповідно до п. 4.1. Договору, ОСОБА_5 зобовязався оплатити Послуги, надані згідно з цим Договором, протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати отримання ОСОБА_5 рахунку-фактури ОСОБА_6, за умови підписання ОСОБА_5 обома Сторонами, а також за умови, що ОСОБА_6 надасть ОСОБА_5 засобами електронного документообігу відповідну податкову накладну, оформлену у відповідності до вимог чинного законодавства України та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата здійснюється банківським переказом на рахунок ОСОБА_6, вказаний у Договорі. В рахунку-фактурі повинна бути вказана дата, дата та номер Договору, описання наданих послуг, період надання послуг, вартість послуг, та загальна сума, яка підлягає оплаті.

Згідно з п. 3.3.1. Договору, ОСОБА_5 зобовязався оплатити послуги ОСОБА_6.

Суд дійшов висновку, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, надав послуги на загальну суму 4 415 680,32 грн., проте відповідач в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов договору № 1745 про надання послуг від 01.12.2015 року не сплатив за отримані послуги.

На виконання положення п. 9.2. Договору, відповідно до якого всі суперечки, що виникають в результаті виконання Договору чи в звязку з ним, Сторони будуть прагнути вирішити шляхом переговорів.

09.08.2016 року на адресу відповідача було направлено претензію за вихідним № 090816/1, проте не дивлячись на отримання претензії відповідач заборгованість не сплатив. Окрім того, відповідач листом за вихідним № 933374 від 17.08.2016 р. відмовився оплати послуги.

Відповідач вказує про його відмову від договору, посилаючись на лист за вихідним № 933374 від 17.08.2016 р.

Суд не погоджується з цим твердженням відповідача, оскільки згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Тоді, як п.13.3 договору сторони передбачили, що ОСОБА_5 має право відмовитися від цього Договору в будь-який час, на власний розсуд, шляхом письмового повідомлення ОСОБА_6 не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів. В той же час лист, на який посилається відповідач, був направлений вже після надання послуг.

Щодо медіа аудитів, наданих сторонами суд зазначає наступне.

За замовленням ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було проведено медіа аудит наступних рекламних кампаній

- Bond National

- Bond Kiev

- Marlboro Startup

- MarlboroM-City

Інструменти, що використовувались для аудиту:

- ОСОБА_7 план кампанії, наданий клієнтом

- Звіт агенції з запланованими та фактичними показниками

- Дані системи моніторингу Інтернет кампаній GemiusDirectEffect.

Аудит було проведено при залученні 2х аудиторських компаній: ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» та ТОВ «ОСОБА_8 Аудит».

Між аудиторськими висновками обох компаній є цілий ряд розбіжностей. Далі проаналізовані найбільш наочні з них.

Дати проведення кампаній в аудиторських відрізняються одне від одного та від фактичних дат проведенні кампанії:

1) Кампанії BondNational та Bond Київ+Дніпро

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» 06.04 31.05

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» 01.04 25.05

Фактично 04.04 31.05

2) Кампанія MarlboroStartup

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» 05.04 07.06

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» 01.04 19.05

Фактично 04.04 07.06

3) Кампанія MarlboroM-City

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» 23.05 07.06

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» 23.05 04.06

Фактично - 23.05 07.06

Дані, що використовувалися для аналізу:

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит»: ОСОБА_8 план кампанії, наданий клієнтом; Звіт агенції з запланованими та фактичними показниками; дані системи моніторингу Інтернет кампаній Gemius Direct Effect

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту»: список документів не вказано. Беручи до уваги матеріали, наведені у звіті, ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» використовувало медіаплани, звіти агенції, дані системи Gemius Direct Effect. Також в аудиторському звіті наведено скріншоти з інтерфейсу Кабінету системи розміщення реклами на майданчиках mail.ru. З огляду на те, що ОСОБА_8 не використовує подібний скріншот, можна зробити висновок, що аудиторам надавалися різні дані.

Перевірка відповідності звіту агенції даним моніторингової системи

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» проводить порівняння фактичних даних за звітом агенції і фактичних даних за моніторинговою системою, а також порівнює ці дані з медіапланом. Суд звертає увагу на те, що ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» оперує проміжною версією плану (від 13.04.16), тому перевірка виконання плану агенцією є некоректною. Порівняння даних звіту і моніторингу показує незначне перевищення моніторингу над звітом. Враховуючи, що аудит проводився у липні, а кампанію було завершено до 05.06., а Моніторинг gemiusDE може коригувати дані з часом, то суд приходить до висновку про наявність розбіжностей.

Так, за заявою керівництва системи Gemius (лист додається) url-звіт не може використовуватись для формальної звітності, а тільки для аналізу ефективності. При цьому компанія Gemius стверджує, що не існує норм похибки url-звіту, оскільки його точність обмежена технічними властивостями методики збору даних. ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» не порівнює фактичних даних за звітом агенції і фактичних даних за моніторинговою системою. Натомість пропонує співставлення звіту та url-звіту gemiusDE. Такий підхід відображає ефективність рекламної компанії, а не якість виконаних робіт та наданих послуг.

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит»використовує url-звіт лише у відносних значеннях.

При співставленні даних url-звітів ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» та ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» виявляється суттєва розбіжність у звітах ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» деякі сайти не мають показів:

· BondNational Admixer Entertaimant, Admixer Auto, Digi RON

· BondBond Київ+Дніпро Admixer Entertaimant, Admixer Auto, Digi RON

· MarlboroM-City Admixer Entertaimant, LAM

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» наводить дані url-звіту, за якими покази на цих сайтах мали місце.

Аналогічно, за url-звітом, що готувала агенція, покази на вищезгаданих сайтах підтверджені моніторингом.

Аналіз географічного представлення показів рекламної кампанії

І ТОВ «ОСОБА_8 Аудит», і ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» аналізують розподілення показів по регіонах за даними Gemius. При цьому ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» робить твердження, що «нерозпізнані» покази реклами можна вважати фіктивними. Дане твердження є хибним, оскільки точність визначення географії показів системою Gemius є відносною і не залежить від самої системи. Отже, аналіз географії показів не може вважатися достовірним свідченням якості.

Інші висновки аудиту

ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» підтверджує відповідність даних моніторингу звітам агенції, що включають наступні показники: кількість показів, кількість переходів, охоплення цільової аудиторії.

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» в аналізі не наводить таке порівняння, незважаючи на те, що порівняння звітності є головною метою аудиту.

ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» у висновку по кампанії MarlboroStartup стверджує, що за даними rb.mail.ru 10,54% показів припадають на розділ «Пошта», який відсутній в медіаплані. Однак для ілюстрації цього твердження наведено дані, в яких немає відомостей про розділ «Пошта».

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до наступних висновків:

- Аудитори наводять різні строки проведення кампаній;

- Аудитори отримали набори з різних джерел даних. Навіть медіаплани використані з розбіжностями (розбіжність в датах кампанії, використання проміжної версії планів)

- Використані дані url-звіту є різними: в даних ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» немає показів на декількох сайтах, у той час у висновку ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» покази на цих сайтах є;

- Аудитори використовують географічний розподіл показів як свідчення неякісного розміщення, проте не враховують, що система моніторингу не забезпечує 100% точності цих даних;

- ТОВ «ОСОБА_8 Аудит» порівнює звіт агенції з даними моніторингу. ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» спочатку порівнює різні версії планів (проміжного та фінального), а потім порівнює звіт агенції з url-звітом, що є некоректним через технічні властивості url-звіту;

- ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» використовує скріншоти тільки одного кабінету mail.ru для кожної кампанії, не беручи до уваги те, що кабінетів було більше одного. Жоден з аудиторів не звертався до агенції за поясненнями, і відповідно не володів повною інформацією про планування, перебіг, результати кампанії та технічні нюанси розміщення.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ лист від ТОВ «Геміус Україна» від 11.04.2016 року, в якому зазначено «По питанню різниці між загальною кількістю показів і кількістю url-звітів, виходячи з наступного:

До url-звітів входять тільки ті звіти, по яким було отримано url.

url передається не завжди, його передача має бути технічно налаштована на стороні сайту або системи, в яку встановлено код позивача.

Відсутність url не означає відсутність показу або те, що показ «поганий». Це означає тільки те, що з технічної точки зору отримано відповідь без url.

Для моніторингу статистики кампанії необхідно використовувати загальну статистику у інтерфейсі, url-звіт не слугує для зведення статистики.»

Таким чином, даний лист ТОВ «ОСОБА_7 Аудиту» та вищезазначені аудити не є належними та допустимими доказами по справі в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України.

Крім того, позивач надав до суду аудиторський висновок, в якому зазначено про повне виконання позивачем умов спірного договору, висновки в якому не співпадають з висновками аудитів, наданих відповідачем.

Таким чином, зазначені аудиторські висновки не можуть бути прийняті судом до уваги.

Щодо заперечень відповідача відносно неналежного виконання договору позивачем через штучне створення трафіку (кількості просмотрів банерів), то в умовах договору немає жодних обмежень з цього приводу, сторони не погодили жодних додаткових умов, окрім кількості показів та переглядів, до того ж, суд звертає увагу, що роботизований трафік є технічно обумовлений індексацією багерів у пошукових системах мережі Інтернет та не заборонено договором.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є необгрунтованими.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України, у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, оскльки відповідачем не надано вмотивованої відмови у прийнятті наданих йому послуг за отриманими їм актами у встановлений договором строк, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов договору, вказана сума боргу відповідачем не спростована належними та допустимими доказами, відповідач не надав суду доказів погашення боргу, те, що позовні вимоги обґрунтовані, правомірні, доведені матеріалами справи, суд задовольняє позовні вимоги в сумі основної заборгованості у розмірі 4 415 680,32 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 12 057,63 грн. суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 12 057,63 грн.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості за надані послуги по договору № 1745 про надання послуг від 01.12.2015 року в розмірі 4 427 737,95 грн., з яких 4 415 680,32 грн. сума боргу, 12 057,63 грн. 3% річних правомірна, обґрунтована, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 66 417,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська обл., Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий вїзд, буд. 1; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ СІ ОСОБА_4" (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, б. 20; Код ) 4 415 680,32 грн. боргу, 12 057,63 грн. 3% річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська обл., Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий вїзд, буд. 1; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ СІ ОСОБА_4" (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, б. 20; Код ) судовий збір у розмірі 66 417,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_9