ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2016 р.Справа № 5023/10137/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали скарги ПуАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця (вх.№343 від 21.11.2016 р.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Слобожанський", м. Харків, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокус Плюс" м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

21.11.2016 р. ПуАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця (вх.№343 від 21.11.2016 р.), якою просить суд визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.10.2016р.; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження за судовим наказом №5023/10137/11 від 24.02.2012 р. та провести виконавчі дії з виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Як розяснено в п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Предмет скарги становить вимога стягувача, повязана із відмовою державного виконавця 04.10.2016 р. у відкритті виконавчого провадження.

Скаржник посилається на те, що він отримав постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження 17.10.2016 р.

Таким чином, обумовлений ст. 121-2 ГПК України 10 строк звернення до суду із скаргою сплинув 27.10.2016 р.

Отже, ПуАТ Всеукраїнський ОСОБА_1, звертаючись 15.11.2016 р. до суду із даною скаргою, пропустив визначений ст. 121-2 ГПК України строк.

До скарги банк надав клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення зі скаргою.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що у звязку з визнанням банку неплатоспроможним та введенням процедури ліквідації банку, було змінено робочі процеси (процедури погодження документів; встановлено нові етапи проходження документів), відбувається скорочення персоналу. Як наслідок, відповідні обставини скаржник визначає такими, що викликають потребу в додатковому часі на отримання необхідної інформації та підготовки документів.

Окрім того, в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, скаржник посилається на те, що тривалий час рахунки банку було заблоковано, що унеможливило направлення поштової кореспонденції.

Втім, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, скаржником не надано доказів на підтвердження обставин, визначених ним як поважні причини пропуску строку на звернення зі скаргою та як підстави для його відновлення.

Окрім того, наведені обставини не дозволяють дійти висновку про їх виключність та поважність, що пов'язується з об'єктивною неможливістю реалізації права на захист в контексті відновлення строку для звернення з даною скаргою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність та необгрунтованість клопотання ПуАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 про відновлення строку на звернення з даною скаргою, а від так і про відмову в його задоволенні та повернення матеріалів скарги скаржнику.

Суд звертає увагу ПуАТ Всеукраїнський ОСОБА_1, що порядок звернення до господарського суду, зокрема, із скаргами на дії державного виконавця, врегульовано Господарським процесуальним кодексом України, а не Цивільним процесуальним кодексом України, як на те в скарзі та клопотанні про відновлення строку на її подання посилається банк.

Окрім того, документи, з огляду на положення ст. 36 ГПК України, додаються до скарги в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ПуАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця (вх.№343 від 21.11.2016 р.) - повернути скаржнику.

Суддя ОСОБА_4