П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого суддів:Берднік І.С., Ємця А.А., Жайворонок Т.Є.,

за участю представників:

Моторного (транспортного)

страхового бюро України - Роменського Р.Ю.,

Патрик Г.Г.,

приватного акціонерного товариства

"Страхова компанія

"Українська страхова група" - Макєєва В.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 16 серпня 2016 року у справі № 910/1439/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПрАТ "СК "УСГ") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення 23 656,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ПрАТ "СК "УСГ", сплативши відшкодування потерпілому за договором майнового страхування у розмірі 23 656,40 грн, набуло право вимоги до МТСБУ щодо стягнення сплаченої ним суми, яку мала відшкодувати особа-винуватець дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) (водій транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно із Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (далі - Закон

№ 1961-ІV), на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 березня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 1 червня 2016 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з МТСБУ на користь ПрАТ "СК "УСГ" страхове відшкодування у розмірі 23 656,40 грн і 1 378,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Вищий господарський суд України постановою від 16 серпня 2016 року залишив без змін постанову Київського апеляційного господарського суду

від 1 червня 2016 року.

Вищий господарський суд України погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позовні вимоги ПрАТ "СК "УСГ" про стягнення з МТСБУ виплаченого потерпілому страхового відшкодування ґрунтуються на вимогах закону, зокрема положеннях підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV щодо обов'язку МТСБУ відшкодувати шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 16 серпня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 статті

11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), МТСБУ, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статті 36, підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV, внаслідок чого, на думку заявника, ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 16 серпня 2016 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх доводів МТСБУ долучило до поданої заяви копію постанови Вищого господарського суду України від 31 березня

2016 року у справі № 910/25638/15.

У цій постанові Вищий господарський суд України погодився із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні аналогічних позовних вимог, урахувавши положення пункту 36.4 статті

36 Закону № 1961-ІV, яким передбачено обмеження щодо регламентних виплат МТСБУ.

Аналіз змісту зазначеної постанови, на яку посилається заявник, та оскаржуваної постанови свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, про які йдеться у заяві, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України виходить із такого.

У справі, яка розглядається, судом установлено, що 23 жовтня

2012 року між ПрАТ "СК "УСГ" як страховиком і товариством з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" (далі - ТОВ "Український лізинговий фонд") як страхувальником укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0107-12-01886, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків належить, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 24 жовтня 2012 року по 23 жовтня 2013 року.

31 січня 2013 року о 10 год. 20 хв. у місті Одесі на перехресті вулиць Малиновського і Спартаківської сталася ДТП за участю автомобіля марки Chevrolet, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_8, під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ТОВ "Український лізинговий фонд", під керуванням водія ОСОБА_9

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 6 березня 2013 у справі № 521/2909/13-п встановлено порушення ОСОБА_7 вимог підпункту "а" пункту 14.6 Правил дорожнього руху <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_21/ed_2015_10_21/pravo1/KP011306.html?pravo=1> України, зазначену особу визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_982849/ed_2016_03_15/pravo1/KD0005.html?pravo=1>, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

ОСОБА_7 керував зазначеним транспортним засобом на законних підставах, але його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним автомобіля марки Chevrolet, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП застрахована не була.

1 лютого 2013 року власник застрахованого автомобіля марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача (ПрАТ "СК "УСГ") із заявою, в якій повідомив про настання страхового випадку (ДТП) і просив виплатити страхове відшкодування на рахунок станції технічного обслуговування (далі - СТО) для здійснення ремонту.

Відповідно до рахунку від 8 лютого 2013 року № , складеного СТО (товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім Одеса"), вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, у результаті його пошкодження під час ДТП становить 23 656,40 грн із ПДВ.

ПрАТ "СК "УСГ" з урахуванням умов договору добровільного страхування склало страховий акт від 12 лютого 2013 року № ПСКА-2477, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком, призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 23 656,40 грн.

На підставі складеного страхового акта від 12 лютого 2013 року

№ ПСКА-2477 ПрАТ "СК "УСГ" сплатило 23 656,40 грн страхового відшкодування на рахунок СТО (платіжне доручення від 13 лютого 2013 року № 2328) і звернулося з вимогою до МТСБУ про стягнення цього виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону № 1961-ІV відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно із Законом № 1961-ІV МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 39.1

статті 39).

МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом № 1961-ІV (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39).

Законом № 1961-ІV чітко визначено умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів.

Відповідно до підпункту 43.1.2 пункту 43.1 статті 43 Закону № 1961-ІV для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (положення пункту 1.7 стосуються будь-яких наземних транспортних засобів, отже, винятком є ті види транспортних засобів, які неможливо визнати наземними).

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України звільняються учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 (винуватця ДТП) на момент ДТП застрахована не була, а сам водій не належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

При цьому МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (пункт 41.3 статті

41 Закону № 1961-ІV).

Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У справі, яка розглядається, встановлено, що згідно з договором від

23 жовтня 2012 року № 28-0107-12-01886, крім цивільно-правової відповідальності водія, у добровільному порядку застраховано автомобіль марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є іншим видом страхування, та надано можливість потерпілому (ТОВ "Український лізинговий фонд", страхувальник) отримати страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від позивача (ПрАТ "СК "УСГ", страховик).

Заподіяння потерпілому (ТОВ "Український лізинговий фонд") шкоди внаслідок винних дій водія ОСОБА_7 у ДТП породило деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов'язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов'язання згідно з договором добровільного страхування, в якому потерпілий має право вимоги до страховика (ПрАТ "СК "УСГ").

Зазначені зобов'язання не виключали одне одного.

Потерпілому (ТОВ "Український лізинговий фонд") належало право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному.

Він на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика (ПрАТ "СК "УСГ"), від якого отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля.

Відповідно до положень статті 993 ЦК, статті 27 Закону України "Про страхування" страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може вимагати від страховика, що застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП (власника транспортного засобу), відшкодування зроблених витрат. У випадку відсутності у винуватця ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - договір ОСЦПВ) позов про відшкодування шкоди страховик може пред'явити безпосередньо до винуватця ДТП.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону № 1961-ІV виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону).

Аналогічне правило викладено в пункті 3.6 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у ДТП (затверджено протоколом Координаційної ради МТСБУ від 6 грудня

2012 року № 31/2012), за змістом якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування виключно у разі настання ДТП з вини осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV та у разі, коли відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, є особа, відповідальність якої застрахована за договором ОСЦПВ іншим страховиком-членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

При відсутності договору ОСЦПВ у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону № 1961-ІV прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов'язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.

З огляду на викладене Судова палата у господарських справах Верховного Суду України дійшла висновку, що заява МТСБУ підлягає задоволенню, постанова Вищого господарського суду України від 16 серпня 2016 року, постанова Київського апеляційного господарського суду

від 1 червня 2016 року та рішення Господарського суду міста Києва

від 21 березня 2016 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ГПК у разі ухвалення нового рішення Верховний Суд України змінює і розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою і п'ятою статті 49 ГПК у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони.

У справі, яка розглядається, у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовлено, тому на позивача (ПрАТ "СК "УСГ") суд покладає сплачений відповідачем (МТСБУ) судовий збір у розмірі 4 960,80 грн (у тому числі:

1 515,80 грн - судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги, 1 653,60 грн - судовий збір, сплачений відповідачем за подання касаційної скарги, та 1 791,40 грн - судовий збір, сплачений відповідачем за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України).

Керуючись пунктом 6 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року

№ 1402-VIII та статтями 49, 11114 , 11116 , 11123 , 11124 , 11125 ГПК, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 16 серпня

2016 року, постанову Київського апеляційного господарського суду

від 1 червня 2016 року та рішення Господарського суду міста Києва

від 21 березня 2016 року у справі № 910/1439/16 скасувати.

Відмовити у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди (страхового відшкодування), заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 23 656,40 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова,

буд. 32А, ідентифікаційний код 30859524) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ідентифікаційний код 21647131) 4 960,80 грн (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий І.С. Берднік

судді: А.А. Ємець

Т.Є. Жайворонок