ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 листопада 2016 р. Справа № 902/918/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7. м. Вінниця, 21100)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" (вул. М. Оводова, 1, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 253 150 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 85/16 від 08.11.2016р.;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю б/н. від 02.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 27.11.2016р. звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" до Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби м. Вінниці штраф в розмірі 117 150 грн. та пеню в розмірі 136 000 грн.

Позов мотивовано тим, що рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.06.2015 р. № 43-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» на Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" накладено штраф в розмірі 136 000 грн.. Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ «ЖЕО» звернулось до Господарського суду Вінницької області з відповідним позовом. За результатами розгляду позовної заяви ТОВ «ЖЕО» судом прийнято рішення, яким в позові відмовлено. Згадане рішення набрало законної сили 10.02.2016р. Таким чином, рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.06.2015 р. № 43-рш є чинним та підлягає обовязковому виконанню. Водночас, у строки визначені законом відповідач не сплатив розмір штрафу в повному обсязі, і на момент звернення з позовом до суду розмір штрафу становить 117 150 грн.. Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу нараховано пеню в розмірі 136 000 грн..

За вказаним позовом 31.10.2016р. судом порушено провадження у справі № 902/918/16 з призначенням до розгляду на 22.11.2016р. та зобовязано сторони надати ряд документів необхідних для вирішення спору.

При розгляді справи представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог б/н. від 22.11.2016р., в якій останній зазначає, що після подання позову ТОВ «ЖЕО» сплатило частину штрафу в розмірі 4 000 грн., та просить стягнути з останнього 113 150 грн. штрафу і 136 000 грн. пені.

У відповідності до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, подану представником позивача заяву прийнято судом до розгляду, а спір розглядається з урахуванням зменшених позовних вимог.

Представник відповідача, в судовому засіданні 22.11.2016р., зменшені позовні вимоги визнала, що відображено у протоколі судового засіданні від 22.11.2016р..

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд зважає на наступне.

Частиною четвертою статті 78 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Представнику відповідача роз'яснено правові наслідки визнання позову, передбачені статтею 78 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.12.2013 р. №68-рк було розпочато розгляд справи № 06-26.20.2/68-13 проти Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" (надалі ТОВ «ЖЕО») за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України « Про захист економічної конкуренції», - зловживання монопольним становищем на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.06.2015 р. №43-рш, прийнятим за наслідками розгляду справи № 06-26.20.2/68-13, було вирішено наступне:

1. Визнати, що ТОВ «ЖЕО» займало монопольне становище з часткою 100 % на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в територіальних межах житлового фонду м. Вінниці (визначеного зоною обслуговування відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 № 25):

- протягом періоду з лютого по березень 2013 року за винятком житлового будинку № 9 по вул. Скалецького, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради;

- протягом періоду з квітня по червень 2013 року за винятком житлового будинку № 13 по вул. Чкалова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.04.2013 року;

- протягом періоду з липня 2013 року по листопад 2014 року за винятком житлового будинку № 16а по вул. Пирогова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.07.2013 року;

- протягом періоду з грудня 2014 року по лютий 2015 року за винятком житлового будинку № 11 по провулку Литовському, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.12.2014 року;

- протягом періоду з березня по квітень 2015 року за винятком житлових будинків за наступними адресами: буд. № 15 по вул. Л. Толстого, буд. № 21 по вул. Л. Толстого, виведених із зони обслуговування згідно з відповідними рішеннями виконкому Вінницької міської ради з 02.03.2015 року.

2. Визнати дії ТОВ ЖЕО по встановленню з лютого по серпень 2013 року включно економічно необґрунтованої завищеної вартості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для мешканців багатоповерхових житлових будинків, обладнаних ліфтами, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. Визнати бездіяльність ТОВ ЖЕО, яка полягає у нездійсненні розрахунку тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за кожним будинком окремо на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що могло призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

4. За порушення, вказане в пункті 2 Рішення, накласти на ТОВ ЖЕО штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

5. За порушення, вказане в пункті 3 Рішення, накласти на ТОВ ЖЕО штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

6. Зобовязати ТОВ ЖЕО у двомісячний строк з дня отримання копії рішення розрахувати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком (що входять до зони обслуговування) на підставі економічно обґрунтованих планових витрат на їх надання (з дотриманням вимог Порядку) та подати їх на затвердження до виконкому Вінницької міської ради.

Про виконання цього пункту у пятиденний строк з дня подачі тарифів для розгляду виконкомом повідомити територіальне відділення з наданням усіх підтверджуючих документів.

7. Зобовязати ТОВ ЖЕО оприлюднити за власні кошти пункти 1, 2, 3, 6 резолютивної частини рішення в офіційному друкованому виданні Вінницької обласної ради у двомісячний строк з дня отримання копії рішення, про що повідомити територіальне відділення з наданням усіх підтверджуючих документів у пятиденний строк з дня розміщення публікації.

Копія рішення від 25.06.2015р. № 43-рш була направлена відповідачу із супровідним листом від 10.07.2015р. № 4-08/1540 і отримана ТОВ «ЖЕО» 14.07.2015р., що підтверджується відміткою на копії листа (вх. № 364 від 14.07.2015р.)

Дане рішення відповідач оскаржив у встановленому Законом порядку до Господарського суду Вінницької області.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.08.2015р. у справі № 902/1184/15, яке залишено в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р., в задоволенні позову ТОВ «ЖЕО» відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2016р. рішення Господарського суду Вінницької області від 28.08.2015р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. залишено в силі., а касаційну скаргу ТОВ «ЖЕО» без задоволення.

Таким чином, рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.06.2015 р. № 43-рш є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Строк сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.11.2012 р. № 116-рш, закінчився 15.09.2015р..

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу, субєкт господарювання зобовязаний надіслати до територіального відділення Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується представниками сторін, відповідачем частково сплачено штраф в розмірі 22850,00 грн..

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Оскільки Господарським судом Вінницької області ухвалою від 28.08.2015р. порушено провадження у справі № 902/1184/15 та прийнято рішення у даній справі 23.12.2015р.нарахування пені почалося з 24.12.2015р. Нарахування пені було зупинено з 21.01.2016р. (день винесення Рівненським апеляційним господарським судом ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження) до 10.02.2016р. (прийняття постанови Рівненським апеляційним господарським судом). Нарахування пені поновлено з 11.02.2016р. по 05.04.2016р. Зупинено нарахування пені з 06.04.2016р. (винесення ухвали Вищим господарським судом України про прийняття касаційної скарги до провадження) по 14.04.2016р. (винесення постанови Вищим господарським судом України). Поновлення нарахування пені з 15.04.2016р. та припинено з 27.05.2016р. (перший платіж часткової сплати штрафу).

З урахуванням наведеного, позивачем нараховано пеню за період прострочення сплати штрафу за 125 днів розмір якої склав 255 000,00 грн. Оскільки розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, позивачем заявлено до стягнення 136 000,00 грн. пені.

Розглянувши позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що одним із основних завдань Антимонопольного комітету України, є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішеннями органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двохмісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вказаних норм, позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двохмісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому рішення Відділення є обовязковим для виконання.

Таким чином, штраф мав бути сплачений у термін до 15.09.2015 р..

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач накладений на нього штраф не сплатив в повному обсязі , чим порушив вимоги ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Тому позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 136 000,00 грн. пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, з огляду на доведеність обставин, які свідчать про наявність вказаних вище порушень законодавства про захист економічної конкуренції з боку відповідача, беручи до уваги встановлену Законом обов`язковість виконання рішень Антимонопольного комітету України та сплати пені за несвоєчасне виконання, зважаючи на те, що вказане рішення позивача від 25.06.2015р. №43-рш є чинним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 113 150,00 грн. та пені за несвоєчасну штрафу в розмірі 136 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у даній справі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-Експлуатаційне Обєднання» (вул. М. Оводова, 1, м. Вінниця, 21050, ) згідно з рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.06.2015р. № 43-рш до Державного бюджету України на рахунок Управління Державної казначейської служби м. Вінниці (код 38054707) р/р 0002 в банку ГУДКСУ у Вінницькій області МФО 802015, згідно з кодом бюджетної класифікації за доходами 21081100, символ звітності 107, штраф у розмірі 113 150 (сто тринадцять тисяч сто пятдесят) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-Експлуатаційне Обєднання» (вул. М. Оводова, 1, м. Вінниця, 21050, ) на користь Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, , на дохідний рахунок № 7979 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 737 (три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 25 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 листопада 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи