Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" листопада 2016 р. Справа № 906/821/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від 1-го відповідача: не з'явився;

від 2-го відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тера Ра"

до 1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро"

2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+"

про усунення перешкод шляхом заборони користування земельними ділянками, які перебувають на правах оренди

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тера Ра" звернулося до господарського суду з позовом про усунення перешкод шляхом заборони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро" користуватися земельними ділянками, які перебувають на правах оренди.

Ухвалою суду від 20.09.2016 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тера Ра" про забезпечення позову від 17.08.2016 (а.с. 255-256, т.1).

Крім того, ухвалою від 20.09.2016 судом залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (а.с. 257, т.1).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі чинять перешкоди в користуванні земельними ділянками, чим завдаються збитки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тера Ра", в обґрунтування чого позивач посилається на акти встановлення факту збитків, спричинених землекористувачу протиправними діями юридичних та/або фізичних осіб; лист ТОВ "Житомирщина-Агро" від 11.08.2016; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.09.2016 і письмові пояснення працівників ТОВ "Підлуби Агро+", відібрані інспектором Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, від 16.09.2016.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23, т.2).

Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно і належним чином, що підтверджують рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 21-22, т.2).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, сторони у справі були належним чином повідомлені судом про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення їх представників не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Протягом березня 2016 року між орендодавцями - власниками земельних ділянок на території Малоглумчанської та Великоглумчанської сільських рад Житомирської області та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тера Ра" (орендар, позивач) укладено ряд договорів оренди земельних ділянок, за умовами яких орендодавці надають, а орендар приймає в строкове платне користування (на сім років) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також, протягом березня 2016 року була проведена державна реєстрація зазначених договорів оренди землі з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 17.08.2016 №66002258 (а.с. 15-226, т.1).

На підставі вказаних договорів оренди, ТОВ "Тера Ра" взяла на себе зобов'язання господарювати на земельних ділянках, які передані орендодавцями, та сплачувати орендну плату за них.

Довідкою позивача від 20.09.2016 повідомляється, що останнім у 2016 році було засіяно 605га сільськогосподарських угідь (а.с. 244, т.1).

Однак, за твердженнями позивача, в процес виконання договірних відносин втрутились ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро" (1-ий відповідач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (2-ий відповідач), які, на думку позивача, порушують права володіння та користування земельними ділянками ТОВ "Тера Ра" згідно договорів оренди.

У зв'язку із зазначеним вище, позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про усунення перешкод шляхом заборони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро" користуватися земельними ділянками, які перебувають на правах оренди.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Варто зазначити, що ст.55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Тобто, приписи зазначеної статті вказують на те, що власники та землекористувачі користуються захистом не лише від порушень, пов'язаних із позбавленням права володіння (коли має місце віндикаційний позов), а й від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння, способом захисту від яких є негаторний позов, вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування.

Нормами ст.391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що з вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном власник повинен звертатися до особи, яка чинить такі перешкоди.

Позивачем такого позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову є посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Так, позивач на підтвердження протиправності дій ТОВ "Житомирщина-Агро" подав лист від 11.08.2016, зі змісту якого вбачається, що останнє нібито домовилось з власниками земельних ділянок про те, що вони передадуть в оренду товариству дані земельні ділянки, а також те, що 1-ий відповідач вимагає від ТОВ "Тера Ра" виплати орендної плати за час безпідставного використання цих земельних ділянок та їх звільнення (а.с. 14, т.1).

Проте, судом критично оцінюється даний лист як доказ у справі, так як він не підтверджує протиправність дій, зокрема, 1-го відповідача щодо збирання та вивезення врожаю, а тільки свідчить про бажання відповідача здійснювати в майбутньому діяльність на зазначених земельних ділянках.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.09.2016 і письмові пояснення працівників ТОВ "Підлуби Агро+", відібрані інспектором Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, від 16.09.2016 (а.с. 240-243, т.1), а також на акти встановлення факту збитків, спричинених землекористувачу протиправними діями юридичних та/або фізичних осіб від 03.06.2016, від 08.07.2016, від 05.08.2016 (а.с. 11-13, т.1), від 22.08.2016 (а.с. 231, т.1), 05.09.2016 (а.с. 239, т.1).

Разом з тим, суд бере до уваги зазначені вище акти, оскільки не вважає їх належними доказами на підтвердження протиправних дій відповідача, позаяк вони складені позивачем в односторонньому порядку без залучення інших осіб (представників сільських рад, правоохоронних органів тощо).

Також, судом критично оцінюються протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.09.2016 і письмові пояснення працівників ТОВ "Підлуби Агро+", відібрані інспектором Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, від 16.09.2016 (а.с. 240-243, т.1), так як, встановлення факту наявності неправомірних дій представників відповідачів, які містять ознаки діяння, що переслідується у кримінальному порядку, виходить за межі повноважень господарського суду, дослідження зазначених питань можливе лише шляхом проведення слідчих дій.

При цьому, варто зауважити, що позивачем інших належних, достатніх і беззаперечних доказів на підтвердження факту протиправності дій відповідачів щодо здійснення перешкод у користуванні земельними ділянками, які перебувають на правах оренди у позивача, не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Приписами ст.ст.12, 13, 14, 15, 16, 20 Цивільного кодексу України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду у визначений спосіб або інший спосіб, що встановлений договором або законом, про що суд, зокрема, зазначав вище.

Реалізуючи передбачене Конституцією України право на судовий захист при зверненні до суду, позивач вказав у позовній заяві та клопотанні про залучення 2-го відповідача від 20.09.2016 власне суб'єктивне уявлення про порушене право та спосіб його захисту, зазначивши про протиправність дій відповідачів щодо здійснення перешкод у користуванні позивачем земельними ділянками, які перебувають у нього на правах оренди.

При цьому, слід зауважити, що п.3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу...

Проте, позивачем до початку розгляду справи по суті ні предмету, ні підстав позову не змінено, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

Як судом зазначалося вище, позивач вказує, що відповідачами вчиняються дії, які свідчать про порушення його права володіння відносно предмета спору, в зв'язку з чим необхідно зазначити, що відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому наявність такого порушення підлягає доказуванню в межах судового розгляду даної справи.

Зокрема, за ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами будь-яких фактів порушення відповідачами прав позивача та фактів вчинення відповідачами перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач не зміг належними та допустимими доказам обґрунтувати правомірність заявлених у позовній заяві вимог. З огляду на встановлені судом в процесі розгляду спору обставини та досліджені подані позивачем на обґрунтування своїх позицій докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.11.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - позивачу (рек. з повід.), 3 - 1-му відповідачу - ТОВ "Житомирщина-Агро" (рек. з повід.), 4 - 2-му відповідачу - ТОВ "Підлуби Агро+" за адресою: Житом. обл., смт Ємільчино, вул. Соборна, 2 (рек. з повід.)