ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.11.2016 Справа № 905/2699/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк

про стягнення 9757,91 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення 9757,91 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагони з вантажем на станцію Маріуполь-Сортувальний (стація призначення) прибули з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційним актом БН725045/531 від 23.06.2016р., БН725046/532 від 23.06.2016р. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. порушено провадження по справі № 905/2699/16.

Представник позивача через канцелярію суду 04.10.2016р., 19.10.2016р. та 10.11.2016р. надав клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач витребуваних документів не надіслав, тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними документами.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов Договору № 245/108/16Сб від 01.02.2016р. між публічним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», згідно Договору перевезення, оформленого залізничною накладною №48919971 від 18.06.2016р. у напіввагонах №67671040, №66775610 на адресу Позивача надійшов кокс доменний(вологий), вантажовідправник - Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка.

Згідно статуту Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» тип товариства було змінено на приватне акціонерне товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», яке в свою чергу є правонаступником у повному обсязі майна, прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча».

За накладною вага у напіввагоні:

- № 67671040 нетто 48500 кг (брутто - не зазначено, тара - 23000кг);

-№ 66775610 нетто 42200 кг (брутто не зазначено, тара 21500 кг)

На станції Маріуполь-Сорт. Донецької залізниці було складено комерційний акт №725045/531 від 23.06.2016р. у напіввагоні № 67671040.

В комерційному акті в розділі «Д» зазначено, що «На підставі акта о / ф №1-183 від 23.06.2016р. ст. Маріуполь Сорт. Донецької залізниці проводилось комісійне переважування вагону №67671040 по відправці зазначеної на лицьовій стороні акта. За документом значиться: вантаж кокс доменний (вологий). Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто не вказано, тара - 23800 кг, нетто - 48500 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 69650 кг, тара з бруса - 23000 кг, нетто - 46650 кг, що менше документа на 1850 кг. Навантаження в вагоні "Шапкообразна" вище рівня бортів на 200-400мм. Вантаж маркований вапном однією поздовжньою смугою. Над 1-2 люками є поглиблення розміром 1500мм * ширину вагону *400мм в глиб вагона. Маркування порушене. Течі вантажу на ст. - Маріуполь Сорт. немає. Вагон прибув в технічному відношенні справний. Обємна вага по документу не вказана. Переважування вантажу проводилось в присутності заст. ДС ОСОБА_1, агента комерційного ОСОБА_2, прийомоздавальника вантажу к-та ім. Ілліча Л.І. Сердюк і вагаря к-та ім. Ілліча Н.В.Смагиної на 150т. електронних вагах ст. Сартана2 к-та ім. Ілліча з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилася. Завідуючого вантажним двором немає по штату.

Комерційний акт №725046/532 від 23.06.2016р. у напіввагоні № 66775610.

В комерційному акті в розділі «Д» зазначено, що «На підставі акта о / ф №1-183 від 23.06.2016р. ст. Маріуполь Сорт. Донецької залізниці проводилось комісійне переважування вагону №66775610 по відправці зазначеної на лицьовій стороні акта. За документом значиться: вантаж кокс доменний (вологий). Вага визначена відправником на електронних вагах: брутто не вказано, тара - 21500 кг, нетто - 42200 кг. При переважуванні вага виявилася: брутто - 61550 кг, тара з бруса - 21500 кг, нетто - 40050 кг, що менше документа на 2150 кг. Навантаження в вагоні "Шапкообразна" вище рівня бортів на 200-400мм. Вантаж маркований вапном однією поздовжньою смугою. Над 1-2 люками є поглиблення розміром 100мм * ширину вагону *400мм в глиб вагона. Маркування порушене. Течі вантажу на ст. - Маріуполь Сорт. немає. Вагон прибув в технічному відношенні справний. Обємна вага по документу не вказана. Переважування вантажу проводилось в присутності заст. ДС ОСОБА_1, агента комерційного ОСОБА_2, прийомоздавальника вантажу к-та ім. Ілліча Л.І. Сердюк і вагаря к-та ім. Ілліча Н.В.Смагиної на 150т. електронних вагах ст. Сартана2 к-та ім. Ілліча з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилася. Завідуючого вантажним двором немає по штату.

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до накладної №48919971 вантаж завантажено у вагони відправником, вантаж маркований поздовжньою смугою уздовж вагона вапном. Поверхня вантажу віще бортів «шапка», на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема комерційним актом.

Залізниця не довела, що недостача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з розрахунком позивача, маса недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу зданого до перевезення (відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644), та її вартість становить у напіввагоні № 67671040 2092,63 грн., №66775610 5829,75 грн. Загальна сума недостачі складає: 9757,91 грн. Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.ст.307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.113, ч.2 ст.114, ст.ст.115, 129 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 32,33,36,43,49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення 2092,63 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, МФО 334817, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (87504, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Левченка, 1, п/р № в ПАТ "ПУМБ" м. Київ, МФО 334851, ) суми збитків, які виникли у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 9757,91 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 15.11.2016р.

Повне рішення складено 21.11.2016р.

Суддя М.Ю. Мальцев