ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 р. Справа № 917/1528/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія", юридична адреса: АДРЕСА_1, 69120; поштова адреса: вул. Північне шосе, 3-г, м. Запоріжжя, 69006

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магеллан Транс", вул. Зіньківська, 44, м. Полтава, 36009

про стягнення 39824,21 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 28.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 39 824,21 грн. за договором поставки № 090201/15 від 09.02.2015р., з яких 26 057,98 грн. основного боргу, 2 605,80 грн. штрафу, 1166,92 грн. 3% річних, 9 993,51 грн. інфляційних втрат.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

В судовому засіданні 17.11.2016р. представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням, наведеним у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Ухвали, які направлялися відповідачеві за адресою, зазначеною у позові, повернулася до суду з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню товариства з обмеженою відповідальністю "Магеллан Транс", відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.11.2016р. № НОМЕР_1.

Таким чином відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південна Промислова Компанія», як Продавцем (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магеллан Трасн», як Покупцем (відповідач по справі), укладений договір поставки № 090201/15 від 09.02.2015р. (далі - Договір).

Умовами договору визначено, зокрема, наступне:

В порядку та на умовах, визначених Договором та Специфікаціями, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, зазначений у п. 1.2. цього договору, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість (п. 1.1. Договору).

В п. 1.2. Договору, визначено товар: кабельна - провідникова та електротехнічна продукція, тара. Найменування, кількість, одиниці виміру, ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару визначаються в узгоджених сторонами Специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Строк дії Договору у відповідності до п. 9.2 визначений до 31.12.2015 року, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що постачання товару здійснюється партіями. Додаткові умови поставки (місце та порядок поставки, строк поставки, ціна та інші умови) зазначаються сторонами в Специфікаціях.

Згідно п. 2.З. Договору, датою поставки вважається дата передачі товару, зазначеної у первинних документах, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Позивач стверджує, що 5 березня 2015 року ТОВ «Південна Промислова Компанія» виставило відповідачу для оплати два рахунки - фактури на електротехнічну продукцію: №Ю-00000449 на суму 9 026 гривень 26 копійок та № Ю-00000457 на суму 16 750 гривень 92 копійки (копії рахунків-фактур - а.с. 17, 19).

Позивач зазначає, що на виконання своїх зобов'язань позивач здійснив поставки 5 березня 2015 року по видатковій накладній №Ю-00000279 на суму 9 026,26 гривень та по видатковій накладній №Ю-00000286 на суму 16 452,77 гривень (копії видаткових накладних - а.с. 18, 20).

Вказані видаткові накладні підписані сторонами, у тому числі і уповноваженою особою сторони одержувача, повноваження якої підтверджуються довіреністю на отримання цінностей №2 від 05.03.2015 року виданою на ім'я ОСОБА_2 (копія довіреності - а.с. 21).

Як стверджує позивач, поставлений ним по видатковим накладним від 05.03.2015р. №Ю-00000279 та №Ю-00000279 товар відповідач не оплатив.

12 березня 2015 року позивачем був виставлений для оплати відповідачу рахунок-фактура №Ю-00000515 на суму 10 578 гривень 95 копійок за кабель ВВГ нгд 3x1,5 у кількості 1 км (копія рахунку-фактури - а.с. 22).

01.04.2015р. по видатковій накладній № Ю-00000443 позивачем був поставлений відповідачу кабель ВВГ нгд 3x1,5 у кількості 1 км на суму 10 578,95 гривень (копія видаткової накладеної - а.с. 23).

Вказана видаткова накладна підписана сторонами, у тому числі і уповноваженою особою сторони одержувача, повноваження якої підтверджуються довіреністю №33 від 25.03.2015 року виданою на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 24).

Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що між сторонами специфікація на поставку продукції підписана не була, то строк оплати вартості товару визначається відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України.

Відповідач частково оплатив рахунок - фактуру №Ю-00000515 від 12 березня 2015 року в сумі 10 000 гривень, про що свідчить платіжне доручення №12 від 20 березня 2015 року (копія платіжного доручення - а.с. 25).

Позивач стверджує, що відповідач не доплатив йому за отриманий товар 26 057 гривень 98 копійок та у зв'язку з цим відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання з оплати поставленого товару за договором поставки № 090201/15 від 09.02.2015р.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 39 824,21 грн. за договором поставки № 090201/15 від 09.02.2015р., з яких 26 057,98 грн. основного боргу, 2 605,80 грн. штрафу, 1166,92 грн. 3% річних, 9 993,51 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем відповідачу товару у обсягах, зазначених позивачем, відповідачем не спростовано, відображено у наступних первинних документах - видаткових накладних від 05.03.2015р. №Ю-00000279 та №Ю-00000279 та від 01.04.2015р. № Ю-00000443.

Сторони у п. 2.1. Договору узгодили, що додаткові умови поставки (місце та порядок поставки, строк поставки, ціна та інші умови) зазначаються сторонами в Специфікаціях.

Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що між сторонами специфікація на поставку продукції підписана не була, то строк оплати вартості товару визначається відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України.

Відповідачем не спростовано зазначений позивачем у позові строк оплати товару.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

З огляду на визначений у ст. 692 ЦК України порядок розрахунку, зобов'язання по оплаті товару отриманого по видаткових накладних від 05.03.2015р. №Ю-00000279 та №Ю-00000279 у відповідача виникло 06.03.2016р., по накладній від 01.04.2015р. № Ю-00000443 - 02.04.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки виконав частково в сумі 10 000,00 грн. (платіжне доручення №12 від 20 березня 2015р.). Таким чином, сума основної заборгованості становить 26 057,98 грн.

За даних обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 26 057,98 грн. є обґрунтованою, відповідачем не спростована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку, якщо заборгованість з оплати поставленого товару перевищить 30 днів, Покупець зобов'язаний виплатити Продавцю штраф в розмірі 10 % від суми поставленого, але неоплаченого товару.

Оскільки термін прострочення оплати вартості поставленого товару в розмірі 26057,98 грн. перевищив 30 днів, то позивачем застосовано до відповідача штраф.

Розмір штрафу склав 2605,80 грн. (10% від боргу в сумі 26057,98 грн.).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 1 166,92 грн. 3% річних за загальний період з 06.03.2015р. по 31.08.2016р. та 9 993,51 грн. інфляційних втрат за загальний період з березня 2015 року по липень 2016 року.

Відповідач контррозрахунку заявленого до стягнення розміру річних та інфляційних не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір відповідає вимогам чинного законодавства (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Вимоги позивача про стягнення штрафу, річних та інфляційних є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магеллан Транс" (вул. Зіньківська, 44, м. Полтава, 36009; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна Промислова Компанія" (юридична адреса: АДРЕСА_1, 69120; поштова адреса: вул. Північне шосе, 3-г, м. Запоріжжя, 69006; ) 26 057 грн. 98 коп. основного боргу, 2 605 грн. 80 коп. штрафу, 1 166 грн. 92 коп. 3% річних, 9 993 грн. 51 коп. інфляційних та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.11.2016р.

Суддя О.А. Киричук