Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" листопада 2016 р. Справа № 906/1609/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. б/н від 25.01.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 26/1280 від 20.11.15;

в порядку ст.30 ГПК України в судовому засіданні брав участь ОСОБА_3 - директор КП "Житомирський міський центр земельних відносин" розпорядження №787 від 16.09.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Онві"

до Житомирської міської ради

про визнання недійсним рішення в частині підпункту 1.15 пункту 1 №498 від 24.01.2013

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОНВІ" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської міської ради про визнання недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 у частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати ТОВ "Онві" за договором оренди земельної ділянки №48 від 06.04.2006 та його скасування.

Позов мотивовано, зокрема, тим, що встановлені спірним рішенням розміри орендної плати не враховують зміни площі орендованої земельної ділянки, зареєстровані 22.11.2007; спірне рішення суперечить приписам Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м.Житомирі №557 від 29.09.2005 щодо зменшення розміру орендної плати з урахуванням функціонального використання та конфігурації земельної ділянки, що ускладнює її використання, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку застосовано невірно; відповідачем не було вчинено дій щодо повідомлення орендаря про зміну розміру орендної плати; відповідачем не було опубліковано в засобах масової інформації рішення, які зазначені в преамбулі спірного рішення.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.01.2016 у справі №906/1609/15 позов задоволено. Визнано недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 у частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати ТОВ "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006, зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №48 від 06.04.2006; стягнуто з Житомирської міської ради на користь ТОВ "Онві" 1218,00грн судового збору (а.с. 233-237, т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 пункти 1, 2 рішення господарського суду Житомирської області від 19.01.2016 у справі №906/1609/15 змінено та викладено в наступній редакції: "1. Позов задовольнити частково. 2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 у частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати ТОВ "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №48 від 06.04.2006 року в частині зазначення площі, нормативної грошової оцінки та орендної плати по земельній ділянці 2. В решті позову відмовити". У решті рішення господарського суду Житомирської області від 19.01.2016 року в справі №906/1609/15 залишено без змін (а.с. 34-36, т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНВІ" задоволено частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 у справі №906/1609/15 господарського суду Житомирської області та рішення господарського суду Житомирської області від 19.01.2016 року у даній справі скасовано; справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області (а.с. 60-66, т.2).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2016 справу №906/1609/54 передано на розгляд судді Шніт А.В. (а.с.68, т.2).

Ухвалою суду від 07.07.2016 суддею Шніт А.В. дану справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання для її розгляду (а.с. 69, т.2).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх підставами, викладеними в позовній заяві, а також письмовими поясненнями №79 від 28.07.2016. Зокрема, наполягав на недійсності підпункту 1.15 пункту 1 оскаржуваного рішення саме в частині, що стосується земельної ділянки 2, так як вважає, що застосування невірної площі вказаної ділянки спричинило неправильне визначення розміру нормативної грошової оцінки цієї ділянки і, як наслідок, неправильне встановлення орендної плати; що стосується ділянки 5 не визначена площа, а вказана тільки цифра.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 30.11.2015, додаткових поясненнях до відзиву від 15.12.2015, письмових поясненнях від 10.08.2016, від 19.10.2016, 31.10.2016.

Посадова особа КП "Житомирський міський центр земельних відносин", яка в порядку ст.30 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) викликалася в засідання суду для надання пояснень у справі, пояснила порядок здійснення нарахування нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, орендної плати за користування цими ділянками, які, в тому числі, викладено в письмовому поясненні №108/вих від 20.10.2016. Зокрема, нормативно обґрунтувала застосування коефіцієнту співвідношення орендної плати з урахуванням функціонального використання та конфігурації спірних земельних ділянок.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2006 між Житомирською міською радою (орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Онві" (орендар, позивач) укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір) (а.с. 9-10, т.1), згідно п.1 якого орендодавець на основі рішення 28 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 09.12.2005 №584 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для іншої промисловості, які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул.Корольова, №150-а.

Договір укладено на 20 років (п.4 Договору).

Відповідно до п.2 укладеного договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 3,3181га, в тому числі: - ділянка 1 площею 1,2159га; - ділянка 2 площею 0,8375га; - ділянка 3 площею 0,0967га; - ділянка 4 площею 0,0419га; - ділянка 5 площею 1,1261га.

Умовами п.3 Договору сторони обумовили, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить: ділянка 1 - 992985,37грн; ділянка 2 - 608037,90грн; ділянка 3 - 70205,70грн; ділянка 4 - 30420,04грн; ділянка 5 - 817565,95грн.

Згідно п.5 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір якої становить 33415,93грн у рік за користування земельною ділянкою площею 3,3181га, в тому числі: 22631,89грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 2,4320га (ділянка 1 площею 1,2159га і ділянка 5 площею 1,1261га); 8291,81грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,8375га; 1579,63грн у рік за користування земельною ділянкою 0,0967га; 912,60грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0419га.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.6 Договору).

Розмір орендної плати щорічно переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законом (п. 8 Договору).

Варто зазначити, що 22.11.2007 сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки (а.с. 18-19, т.1), згідно якого п.п.1, 2, 5 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 викладено в новій редакції:

"1. Орендодавець на основі рішення 28 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 09.12.2005 року №584 та рішення сесії п'ятого скликання Житомирської міської ради від 30.05.2007 року №261 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для іншої промисловості, які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, №150-а.

2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 3,3006га, в тому числі: - ділянка 1 площею 1,2159га; - ділянка 2 площею 0,8200га; - ділянка 3 площею 0,0967га; - ділянка 4 площею 0,0419га; - ділянка 5 площею 1,1261га.

5. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір якої становить: 32313,97грн у рік за користування земельною ділянкою площею 3,3006га, в тому числі: 22631,89грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 2,4320га (ділянка 1 площею 1,2159га і ділянка 5 площею 1,1261га); 7189,85грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,8200га; 1579,63грн у рік за користування земельною ділянкою 0,0967га; 912,60грн у рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0419га".

24.01.2013 відповідачем прийнято рішення №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" (а.с. 21-27, т.1).

Відповідно до п.п 1.15 п.1 даного рішення TOB "Онві" затверджено нові розміри нормативної грошової оцінки та орендної плати за користування земельними ділянками по вул. Корольова, 150-а по договору оренди №48, а саме:

- ділянка 1 (1,2159га): нормативна грошова оцінка складає 3997965,95грн, орендна плата - 143926,77грн у рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600;

- ділянка 2 (0,8375га): нормативна грошова оцінка складає 2614147,98грн, орендна плата - 88086,33грн у рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,370;

- ділянка 3 (0,0967га): нормативна грошова оцінка складає 301836,55грн, орендна плата - 9960,61грн у рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,300;

- ділянка 4 (0,0419га): нормативна грошова оцінка складає 130785,43грн, орендна плата - 4708,28грн у рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600;

- ділянка 5 (1,1261): нормативна грошова оцінка складає 3514975,57грн, орендна плата - 126539,12грн у рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600.

Не погоджуючись з таким рішенням Житомирської міської ради, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 у частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати TOB "Онві" за договором оренди земельної ділянки №48 від 06.04.2006.

Як зазначалося судом вище, в обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що встановлені оспорюваним рішенням розміри орендної плати не враховують внесені 22.11.2007 в договір зміни і доповнення, в частині земельної ділянки 2, площа якої становить 0,8200га, а не 0,8375га, як зазначено в оскаржуваному рішенні. Крім того, вказав, що відповідне рішення суперечить правовим приписам Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі №557 від 29.09.2005. Зокрема, позивач вважає, що відповідачем не враховано приписи п.2.7 даного Положення, згідно якого річний розмір орендної плати в залежності від функціонального використання та від площі земельної ділянки зменшується, якщо конфігурація земельної ділянки ускладнює її господарське використання, в 1,5 рази. Також, позивач посилається на те, що коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку застосовано невірно. Окрім того, позивач вказує, що відповідачем не було вчинено дій щодо виконання індивідуального рішення №498 від 24.01.2013 та повідомлення позивача як землекористувача про прийняте рішення, а також на ненабрання чинності рішеннями №369 від 05.09.2007 і №456 від 21.11.2007, на які відповідач посилається в преамбулі оскаржуваного рішення.

При цьому, варто зауважити, що відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Так, у постанові Вищого господарського суду України від 06.06.2016, зокрема, зазначено, що наведені вище доводи позивача залишені судами поза увагою, підстави позову належним чином не з'ясовані. Таким чином, для правильного вирішення даного спору суду необхідно визначити предмет та з'ясувати підстави позову, встановити усі обставини, що входять до предмета доведення такого позову, з'ясувати дійсні правовідносини, які склались між сторонами, та виходячи з установленого, застосувати ті норми права, якими вони регулюються.

Оцінивши в сукупності докази, які знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін та посадової особи, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (тут і надалі - у редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 140 Конституції України та статтею 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам, органам та посадовим особам місцевого самоврядування гарантовано право самостійно реалізовувати надані їм повноваження.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Так, за змістом п.34) ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що суд визнає недійсним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У п.2 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" (з відповідними змінами і доповненнями) зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

З оскаржуваного позивачем рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" вбачається, що відповідачем затверджено нові розміри нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельними ділянками на умовах оренди в м. Житомирі (а.с. 21-27, т.1), про що суд зазначав вище.

У вступній частині оспорюваного рішення зазначено, що воно прийнято у зв'язку з введенням в дію з 01.01.2008 нових розмірів плати за землю для юридичних, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та громадян відповідно до рішень Житомирської міської ради: від 05.09.2007 №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира"; від 29.09.2005 №557 "Про затвердження "Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" (із наступними змінами та доповненнями); від 21.11.2007 №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі".

Так, рішенням Житомирської міської ради пятнадцятої сесії пятого скликання від 05.09.2007 №369 затверджено матеріали коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира (а.с. 38-39, т.1).

У подальшому, на підставі матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира, рішенням Житомирської міської ради вісімнадцятої сесії пятого скликання від 21.11.2007 №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" затверджено середню базову вартість одного квадратного метра земель у місті Житомирі у розмірі 102,38грн; вирішено ввести в дію нові розміри плати за землю для юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та громадян міста з 01.01.2008; зобов'язано орендарів у період з жовтня по грудень 2007 року зробити перерахунки розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки відповідно прийнятої нормативної оцінки земель міста Житомира (матеріалів коригування) та привести у відповідність розмір орендної плати за земельні ділянки згідно з чинним "Положенням про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" з наступним внесенням змін у діючі договори оренди (а.с. 36-37, т.1).

Згідно ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Отже з урахуванням наведеного, рішення Житомирської міської ради №369 від 05.09.2007 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та №456 від 21.11.2007 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" мають ознаки регуляторного акту, є рішеннями нормативно-правового характеру, оскільки підлягають неодноразовому застосуванню серед невизначеного кола осіб - суб'єктів земельних відносин щодо земельних ділянок, розташованих у м. Житомирі, та розповсюджуються на власників земельних ділянок, сторін договорів оренди земельних ділянок державної та комунальної власності тощо.

Житомирською міською радою повідомлення про зазначені рішення опубліковано в газеті Місто (а.с. 66-71, т.1).

У свою чергу, рішення відповідача №498 від 24.01.2013 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" за своєю правовою природою не є регуляторним актом, у зв'язку з чим не було оприлюднене відповідачем у засобах масової інформації. Проте, з наявного в матеріалах справи листа Виконавчого комітету Житомирської міської ради №15/6284 від 05.08.2013 вбачається, що позивача було повідомлено про прийняте рішення №498 від 24.01.2013 та необхідність внесення змін до договору оренди (а.с. 40-43, т.1).

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що відповідачем не було вчинено дій щодо виконання індивідуального рішення №498 від 24.01.2013 та повідомлення позивача як землекористувача про прийняте рішення, а також на ненабрання чинності рішеннями №369 від 05.09.2007 і №456 від 21.11.2007, на які відповідач посилається в преамбулі оскаржуваного рішення.

Варто зазначити, що правові засади проведення оцінки земель в Україні визначено Законом України "Про оцінку земель" (тут і надалі - у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), відповідно до ч.5 ст.5 якого нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель, зокрема, є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок (ч.1 ст.6 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно ч.2 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, правовий аналіз наведених вище норм права вказує на те, що розмір орендної плати визначається з урахуванням нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки.

Так, у матеріалах справи знаходиться Грошова оцінка земель м. Житомира (коригування), розроблена Державним підприємством "НДПІ містобудування (а.с. 107-142, т.2), яка пройшла державну експертизу землевпорядної документації 19.06.2007 за №1902-06 в Державному агентстві земельних ресурсів України (а.с. 149, т.2) та затверджена Житомирською міською радою №369 від 05.09.2007 (а.с. 38-39, т.1).

Зазначена Грошова оцінка земель м. Житомира виконана на основі та у відповідності, зокрема, до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (з відповідними змінами і доповненнями) (далі - Методика нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів), а також Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 (далі - Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів).

Пунктом 3.1 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів передбачено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що втримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Як вбачається з Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування), а також з Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (п.21) і Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (п.3.3), нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою:

Цн=(В х Нп) : Нк х Кф х Км,

де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);

В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %);

Нк - норма капіталізації (3 %);

Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки.

При цьому, коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворюючих факторів: регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою:

Км = Км1 х Км2 х Км3,

де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення;

Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони);

Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.

Вихідними даними для обчислення Км є генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, плани їх земельно-господарського устрою, матеріали економічної оцінки їх територій.

Крім того, варто зауважити, що Грошовою оцінкою земель м. Житомира (коригування) зазначено, у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (а саме - п.3.7) базова вартість одного квадратного метра земель населеного пункту в залежності від рівня освоєння та облаштування його території, а також його місця в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва й розселення, за формулою:

Цнм=(В х Нп) : Нк х Км1,

де Цнм - базова вартість одного квадратного метра земель населеного пункту (у гривнях),

В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %);

Нк - норма капіталізації (3 %);

Км1 - коефіцієнт, який враховує значення і статус населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва й розселення.

Згідно даних Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування), розроблена Державним підприємством "НДПІ містобудування (а.с. 107-142, т.2), яка пройшла державну експертизу землевпорядної документації 19.06.2007 за №1902-06 в Державному агентстві земельних ресурсів України, базова вартість одного квадратного метра земель м. Житомира (Цнм) становить 102,38грн за 1м.кв.

При цьому, для визначення розмір нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки, необхідно значення Цн (нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки) помножити на площу відповідної земельної ділянки.

Також, слід враховувати, що за змістом ст.289 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає індексації, коефіцієнт якої розраховується за формою, вказаною у цій нормі.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що розмір нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки визначається за формулою:

НГО=S х Цнм х Км2 х Км3 х Кф х індекс грошової оцінки,

де НГО - нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідної земельної ділянки;

S - площа відповідної земельної ділянки;

Цнм - базова вартість одного квадратного метра земель населеного пункту, яка для м. Житомира становить 102,38грн за 1м.кв. (про що суд зазначав вище);

Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони), який визначається в залежності від інформаційного району міста, в якому знаходиться земельна ділянка;

Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місцерозташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони;

Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо);

індекс грошової оцінки - сукупний коефіцієнт індексації.

Перевіривши наявні в матеріалах справи розрахунки розмірів нормативної грошової оцінки земельних ділянок №1, №3, №4, належних позивачу (а.с. 203, 207, 209, т.1), суд вважає їх правильними та такими, що відповідають чинному законодавству, а саме:

- земельна ділянка №1 (а.с. 203 т.1):

3997965,95грн (нормативна грошова оцінка ділянки) = 12159м.кв. (з договору договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006) х 102,38грн (базова вартість одного квадратного метра земель м. Житомира) х 2,505 (Км2, у даному випадку інформаційний район - 17002 (з карти містобудівної цінності території м. Житомира (а.с. 106, т.2)), показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 1) (а.с. 133, т.2)) х 0,852 (Км3, визначається як добуток показників з п.7 розрахунку (а.с. 203, т.2)) х 1,2 (Кф, показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 2) (а.с. 133, т.2), з врахуванням належності ділянки до земель промисловості) х 1,254 (індекс грошової оцінки, визначається добутково, п.12 розрахунку (а.с. 203, т.2));

- земельна ділянка №3 (а.с. 207 т.1):

301836,55грн (нормативна грошова оцінка ділянки) = 967м.кв. (з договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006) х 102,38грн (базова вартість одного квадратного метра земель м. Житомира) х 2,378 (Км2, у даному випадку інформаційний район - 17003 (з карти містобудівної цінності території м. Житомира (а.с. 106, т.2)), показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 1) (а.с. 133, т.2)) х 0,852 (Км3, визначається як добуток показників з п.7 розрахунку (а.с. 203, т.2)) х 1,2 (Кф, показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 2) (а.с. 133, т.2), з врахуванням належності ділянки до земель промисловості) х 1,254 (індекс грошової оцінки, визначається добутково, п.12 розрахунку (а.с. 203, т.2));

- земельна ділянка №4 (а.с. 209 т.1):

130785,43грн (нормативна грошова оцінка ділянки) = 419м.кв. (з договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006) х 102,38грн (базова вартість одного квадратного метра земель м. Житомира) х 2,378 (Км2, у даному випадку інформаційний район - 17003 (з карти містобудівної цінності території м. Житомира (а.с. 106, т.2)), показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 1) (а.с. 133, т.2)) х 0,852 (Км3, визначається як добуток показників з п.7 розрахунку (а.с. 203, т.2)) х 1,2 (Кф, показник взято з додатку до Грошової оцінки земель м. Житомира (коригування) (таблиця 2) (а.с. 133, т.2), з врахуванням належності ділянки до земель промисловості) х 1,254 (індекс грошової оцінки, визначається добутково, п.12 розрахунку (а.с. 203, т.2)).

Щодо розмірів нормативної грошової оцінки земельних ділянок №2 і №5 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як судом зазначалося вище, 22.11.2007 між позивачем і відповідачем укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки (а.с. 18-19, т.1), згідно якого п.п.1, 2, 5 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 викладено в новій редакції. Зокрема, згідно п.2 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 площа земельної ділянки №2, з врахуванням змін, становить 0,8200га.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.11.2007, за яким відповідачем передано, а позивачем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку для іншої промисловості площею 0,8200га (а.с. 20, т.1).

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідачем було вказано площу земельної ділянки №2 - 0,8375га, а також її нормативну грошову оцінку в розмірі 2614147,98грн і орендну плату в сумі 88086,33грн (а.с. 21-27, т.1).

Тобто, у п.п.1.15 п.1 оспорюваного рішення розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки №2 вказано з розрахунку орендованої площі 0,8375га, а не 0,8200га.

Окрім того, в п.п.1.15 п.1 оскарженого рішення площею земельної ділянки №5 вказано - 1,1261 (а.с. 24, т.1). Тобто, при винесенні даного рішення відповідачем не було визначено одиницю виміру площі цієї ділянки.

Тому, суд вважає, що не видається можливим достеменно встановити правильність розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки №5, який вказано в оспорюваному рішенні.

Таким чином, підпункт 1.15 пункту 1 рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013 №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" містить неправдиву інформацію, що стосується земельних ділянок №2 і №5, що вказує на порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства України в цій частині.

Крім того, згідно ст.21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, а отже, зміна нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Необхідно вказати, що згідно п.2.2 Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності (нова редакція) (а.с. 175-178, т.1), що є додатком до рішення Житомирської міської ради №195 від 07.10.2011, розмір орендної плати в залежності від функціонального використання земельної ділянки, місця розташування, освоєння земельної ділянки та існуючих обмежень і сервітутів на використання земельної ділянки, визначається за формулою:

ОП=Кф х Км х Ко х Ксо,

де Кф - відсоток від нормативної грошової оцінки в залежності від функціонального використання;

Ко - поправочний коефіцієнт в залежності від освоєння земельної ділянки;

Ксо - поправочний коефіцієнт в залежності від наявності обмежень і сервітутів;

Км - поправочний коефіцієнт в залежності від місця розташування земельної ділянки.

Так, перевіривши наявні в матеріалах справи розрахунки розмірів орендної плати за користування земельними ділянками №1, №3, №4, належними позивачу (а.с. 202, 206, 208, т.1), суд вважає їх правильними та такими, що відповідають чинному законодавству, а саме:

- земельна ділянка №1 (а.с. 202 т.1):

143926,77грн (орендна плата) = 119938,98грн (Кф = 3,0%, взято з додатку 2 до рішення Житомирської міської ради №195 від 07.10.2011 (а.с. 180, т.1) х 3997965,95грн (нормативна грошова оцінка ділянки)) х 1,0 (Км, визначений розрахунково) х 1,2 (Ко, визначений згідно Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності (нова редакція) (а.с. 176, на звороті, т.1) та з врахуванням забудови ділянки на 9%) х 1 (Ксо, визначений розрахунково);

- земельна ділянка №3 (а.с. 206 т.1):

9960,61грн (орендна плата) = 9055,10грн (Кф = 3,0%, взято з додатку 2 до рішення Житомирської міської ради №195 від 07.10.2011 (а.с. 180, т.1) х 301836,55грн (нормативна грошова оцінка ділянки)) х 1,0 (Км, визначений розрахунково) х 1,1 (Ко, визначений згідно Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності (нова редакція) (а.с. 176, на звороті, т.1) та з врахуванням забудови ділянки на 34%) х 1 (Ксо, визначений розрахунково);

- земельна ділянка №4 (а.с. 208 т.1):

4708,28грн (орендна плата) = 3923,56грн (Кф = 3,0%, взято з додатку 2 до рішення Житомирської міської ради №195 від 07.10.2011 (а.с. 180, т.1) х 130785,43грн (нормативна грошова оцінка ділянки)) х 1,0 (Км, визначений розрахунково) х 1,2 (Ко, визначений згідно Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності (нова редакція) (а.с. 176, на звороті, т.1) та з врахуванням забудови ділянки на 8%) х 1 (Ксо, визначений розрахунково).

Що стосується розмірів орендної плати за користування земельними ділянками №2 і №5, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як зазначалося вище, 22.11.2007 між позивачем і відповідачем укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки (а.с. 18-19, т.1), згідно якого п.п.1, 2, 5 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 викладено в новій редакції. Зокрема, згідно п.2 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 площа земельної ділянки №2, з врахуванням змін, становить 0,8200га.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.11.2007, за яким відповідачем передано, а позивачем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку для іншої промисловості площею 0,8200га (а.с. 20, т.1).

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідачем було вказано площу земельної ділянки №2 - 0,8375га, а також її нормативну грошову оцінку в розмірі 2614147,98грн і орендну плату в сумі 88086,33грн (а.с. 21-27, т.1).

Тобто, у п.п.1.15 п.1 оспорюваного рішення розмір нормативної грошової оцінки, а відтак - і розмір орендної плати за користування земельною ділянкою №2 вказано з розрахунку орендованої площі 0,8375га, а не 0,8200га.

Окрім того, в п.п.1.15 п.1 оскарженого рішення площею земельної ділянки №5 вказано - 1,1261 (а.с. 24, т.1). Тобто, при винесенні даного рішення відповідачем не було визначено одиницю виміру площі цієї ділянки.

Тому, суд вважає, що не видається можливим достеменно встановити правильність розрахунку розмірів нормативної грошової оцінки і орендної плати за користування земельною ділянкою №5 - відповідно, які вказано в оспорюваному рішенні.

Отже, враховуючи вищевикладене, зокрема, пряму залежність розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки, а останньої - від розміру площі відповідної земельної ділянки, а також вказівки, зазначені в п.2 Роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" (з відповідними змінами і доповненнями), суд дійшов висновку, що п.п.1.15 п.1 рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 в частині, що стосується земельних ділянок №2 і №5, має ознаки невідповідності вимогам чинного законодавства, чим, у свою чергу, безумовно порушуються права та охоронювані законом інтереси позивача.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для визнання недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 в частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати Товариству з обмеженою відповідальністю "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006, зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №48 від 06.04.2006 у частині зазначення невірної площі, нормативної грошової оцінки і орендної плати по земельній ділянці 2 та щодо незазначення одиниці виміру земельної ділянки 5.

Судом критично оцінюються посилання позивача в якості обґрунтування позовних вимог на те, що рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013 №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" суперечить приписам Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі №557 від 29.09.2005, а саме пункту 2.7 даного Положення, оскільки вказане Положення втратило чинність з прийняттям рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 №956 "Про затвердження Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" (а.с. 161-169, т.1).

У подальшому Житомирською міською радою було прийняте рішення від 07.10.2011 №195 "Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 №956", яким було затверджено Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності (новій редакція) (а.с. 174-185, т.1), яке на даний час є чинним.

Також, суд не бере до уваги посилання позивача в якості обґрунтування позовних вимог на те, що згідно додатку 2 до рішення Житомирської міської ради від 07.10.2011 №195 "Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 №956" коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку для земель промисловості має складати 3,0, а не ті, які вказані в оспорюваному рішенні, з огляду на наступне.

У додатку 2 до рішення Житомирської міської ради від 07.10.2011 №195 "Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 №956" (а.с. 179-180, т.1) зазначені к о е ф і ц і є н т и д о з е м е л ь н о г о п о д а т к у (коефіцієнти орендної плати в залежності від виду діяльності). Даний показник дорівнює 3,0 (так як ділянки, належні позивачу, належать до земель промисловості) і відображений він правильно у п.7 розрахунків орендної плати за використання земельних ділянок №1, №3, №4 (202, 206, 208, т.1).

При цьому, к о е ф і ц і є н т с п і в в і д н о ш е н н я о р е н д н о ї п л а т и д о з е м е л ь н о г о п о д а т к у визначається розрахунково (у відсотках), як добуток коефіцієнту до земельного податку на поправочний коефіцієнт в залежності від освоєння земельної ділянки на поправочний коефіцієнт в залежності від наявності обмежень і сервітутів на поправочний коефіцієнт в залежності від місця розташування земельної ділянки, який в подальшому множиться на розмір нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки. Тобто, показник 3,0, на який вказує позивач, є коефіцієнтом до земельного податку та являється однією зі складових коефіцієнту співвідношення орендної плати до земельного податку.

Так, для земельних ділянок №1 і №4 коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,6 (п.11 розрахунків орендної плати за використання земельних ділянок (а.с. 202, 208, т.1)), а для земельної ділянки №3 - 3,3 (п.11 розрахунків орендної плати за використання земельних ділянок (а.с. 206, т.1)).

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову визнання недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 в частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати Товариству з обмеженою відповідальністю "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006, зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №48 від 06.04.2006 у частині зазначення невірної площі, нормативної грошової оцінки і орендної плати по земельній ділянці 2 та щодо незазначення одиниці виміру земельної ділянки 5. У решті позову суд відмовляє.

Щодо розподілу судового збору.

На підставі ч.5 ст.49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається відповідача.

Як роз'яснено у п.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Позивач за звернення з касаційною скаргою сплатив судовий збір в розмірі 1655,00грн (платіжне доручення №553 від 08.04.2016) (а.с. 46, т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2016 рішення господарського суду Житомирської області від 19.01.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 у справі №906/1609/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до вищевикладеного, сплачений позивачем судовий збір за подання касаційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 в частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати Товариству з обмеженою відповідальністю "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006, зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за №48 від 06.04.2006 у частині зазначення невірної площі, нормативної грошової оцінки і орендної плати по земельній ділянці 2 та щодо незазначення одиниці виміру земельної ділянки 5.

3. У решті позову відмовити.

4. Стягнути з Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ОСОБА_4, 4/2; ідентифікаційний код 13576954) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Онві" (10025, м. Житомир, вул. Корольова,150-а; ідентифікаційний код 24705171) 1218,00грн судового збору за подання позовної заяви; 1655,00грн судового збору за подання касаційної скарги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.11.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу