ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа № 907/631/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р.

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі № 907/631/16 (суддя - Йосипчук О.С.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Малий Березний, Великоберезянський район, Закарпатська область

до відповідача Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист", с. Лумшори, Перечинський район, Закарпатська область

про стягнення заборгованості в розмірі 1 443 153,79 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. у справі №907/631/16 зустрічну позовну заяву №173 від 12.10.2016р. на 2 аркушах та додані до неї документи на 35 аркушах повернуто без розгляду заявнику (а.с. 41-43).

Ухвала суду мотивована положеннями п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, а також тим, що долучена до матеріалів зустрічної позовної заяви квитанція №250 від 12.10.2016 року про сплату судового збору у розмірі 450,00 грн. не містить відомостей про те, яка саме зустрічна позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. В призначенні платежу зазначено: "*101;02649377;Судовий збір", тобто у квитанції відсутня інформація про сплату судового збору за позовом щодо відповідача.

Відповідач - Лумшорське дочірньє підприємство лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист", не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.), в якій просить ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. скасувати і передати справу на розгляд господарського суду Закарпатської області.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що повернувши без розгляду зустрічний позов, місцевий господарський суд порушив конституційне право особи на судовий захист. При цьому, суд першої інстанції не ставив перед позивачем питання про надання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, скаржник вважає безпідставним висновок суду про те, що квитанція про сплату судового збору не містить відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відтак, зазначає, що в доданому до апеляційної скарги платіжному дорученні № 250 від 12.10.2016р. в призначенні платежу зазначено таке: «*;101;02649377; Судовий збір за позовом Лумшорського ДП ЛОК «Полонина», Господарський суд Закарпатської області» та звертає увагу на те, що приклад саме такого оформлення платіжного документу розміщений на сайті «Судова влада України».

Скаржник також зазначає, що виконуючи приписи процесуального закону, Лумшорське дочірньє підприємство лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" додало до зустрічної позовної заяви належним чином засвідчені копії доказів, зокрема, копії доказів були засвідчені написом: «З оригіналом згідно», який був скріплений печаткою підприємства та підписом його керівника.

Таким чином, апелянт вважає, що господарський суду Закарпатської області припустився порушень норм процесуального права, що разом з порушенням конституційних норм є підставою для скасування ухвали.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, наданим ст. 96 ГПК України правом не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року поновлено строк на подання апеляційної скарги Лумшорському дочірньому підприємству лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. у справі № 907/631/16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року прийнято апеляційну скаргу Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. у справі № 907/631/16 та призначено до розгляду в судовому засіданні 08.11.2016 року в складі колегії: головуючого судді - Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М. та Кордюк Г.Т.

07.11.2016 р. в канцелярію суду від Відповідача поступило клопотання за вих. №178 від 07.11.2016 р. про відкладення розгляду справи, в зв'язку із перебуванням уповноваженого представника на стаціонарному лікуванні. При цьому, просить не розглядати справу №907/631/16 без участі представника Відповідача.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2016р. (в складі колегії: головуючого судді - Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М. та Кордюк Г.Т.), зокрема, за клопотанням Відповідача, розгляд апеляційної скарги Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. у справі № 907/631/16 відкладено в судове засідання на 14.11.2016р.

Позивач та Відповідач явки уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, ту обставину, що сторони належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовом до Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" про стягнення заборгованості в розмірі 1 443 153,79 грн.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.09.2016р. (а.с. 2) порушено провадження у справі та прийнято заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до розгляду.

В подальшому, в порядку ст. 60 ГПК України, Лумшорським дочірнім підприємством лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" заявлено зустрічний позов майнового характеру про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 30 000,00 грн. (а.с. 38-39).

З'ясуванням документальних доказів у справі, встановлено, що повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції в ухвалі від 13.10.2016р. зазначив, що додана до матеріалів позовної заяви квитанція № 250 від 12.10.2016р. свідчить про сплату 450,00 грн. судового збору при необхідних 1378,00 грн., а тому не може слугувати доказом сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст. ст. 54 - 57 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У статті 63 ГПК України визначені підстави для повернення позовної заяви без розгляду, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. При цьому, розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині покликання скаржника на те, що повернувши без розгляду зустрічний позов, місцевий господарський суд порушив конституційне право особи на судовий захист, колегія суддів вважає такі безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111-3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111-20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122-2, частиною п'ятою статті 122-8. При цьому, якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору. Якщо у період часу між датою подання заяви (скарги) і датою надходження її до суду згадані реквізити змінилися, то ця обставина не тягне за собою наслідків у вигляді повернення такої заяви (скарги).

На виняток з наведених правил у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами за згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви; про такий розподіл може бути зазначено і в рішенні (постанові) господарського суду, прийнятому(-ій) за результатами розгляду справи, або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи вищевикладені норми та роз'яснення, судова колегія звертає увагу на те, що за подання зустрічної позовної заяви Лумшорське дочірньє підприємство лікувально-оздоровчий комплекс "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. (1,5 відсотка ціни позову (30 000,00 грн.), але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.).

Враховуючи наведене вище, долучена Лумшорським дочірнім підприємством лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" до матеріалів зустрічної позовної заяви квитанція №250 від 12.10.2016р.на суму 450,00 грн., не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме: за подання зустрічної позовної заяви майнового характеру про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 30 000,00 грн.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що до матеріалів зустрічної позовної заяви №173 від 12.10.2016р. заявником не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України є правильними та обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається із зустрічної позовної заяви Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" (а.с. 38-39) у додатках не вказано, що заявником долучено докази надіслання копії зустрічної позовної заяви ФОП ОСОБА_2, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Поряд з цим, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

З огляду на викладене, господарський суд Закарпатської області дійшов обґрунтованого висновку про повернення Лумшорському дочірньому підприємству лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" зустрічної позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Лумшорського дочірнього підприємства лікувально-оздоровчого комплексу "Полонина" Закарпатського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" № 175 від 24.10.2016р.(вх. № апеляційного суду 01-05/5102/16 від 31.10.2016р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 13.10.2016р. у справі № 907/631/16- без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.11.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.