УХВАЛА

16.11.2016Справа № 910/24366/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на неправомірні дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (на постанову від 08.02.2016 року ВП №50062769) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування", третя особа: Чернєцова Лілія Дмитрівна про стягнення 51 560,86 доларів США, за участю представників стягувача (скаржника) - Яручева В.А., довіреність №б/н від 14.08.2013 року, Бабій О.В., довіреність №010-01/2343 від 11.04.2014 року, боржника - Купрієнка С.О., довіреність №241215-05/с від 24.12.2015 року, Данилової Т.А., довіреність №б/н від 20.01.2016 року, третьої особи - Алєксєєва І.О., довіреність №б/н від 20.04.2016 року, ВДВС - Кизимчук Ю.В., довіреність №б/н від 15.11.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. у справі № 910/24366/14 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 51 560 дол. 86 центів США, (що еквівалентно 412 125 грн. 95 коп. станом на дату подання заяви про настання страхового випадку 04.10.2012 року) страхової виплати та 8 242 грн. 52 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2015 року вищевказану постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року залишено без змін.

19.10.2015 року господарським судом м. Києва на виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 30.09.2015 року видано судовий наказ.

09.09.2016. до господарського суду міста Києва через відділ діловодства від стягувача надійшла скарга на неправомірні дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (на постанову від 08.02.2016 року ВП №50062769 відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві). Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2016 року скаргу призначено до розгляду на 17.10.2016 року.

16.11.2016 року державним виконавцем в судовому засіданні надано письмові пояснення на скаргу.

Заслухавши пояснення представників стягувача, боржника, третьої особи, державної виконавчої служби, розглянувши подану скаргу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на наступне.

20 жовтня 2015 року боржником на виконання рішення господарського суду від 16.03.2015р. у справі № 910/24366/14 було перераховано стягувачу 412 125,95 грн. страхової виплати та 8 242 грн. 52 коп. судового збору.

22 жовтня 2015 року за рахунок перерахованої суми в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28.09.2007 року №28807С186 було зараховано 18 228,17 доларів США, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 28.01.2016 року №153-7/74, яка міститься в матеріалах справи.

28 січня 2016 року стягувач звернувся із заявою про примусове виконання виконавчого документу до відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

08.02.2016 року постановою відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року у зв'язку із виконанням боржником рішення згідно виконавчого документа в повному обсязі, тому що боржником було сплачено 412 125,95 грн. страхової виплати та 8 242,52 грн. судового збору.

Однак, в рішенні господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року №910/24366/14 обчислено та стягнуто суму боргу в іноземній валюті - доларах США та відповідно до вимог ст. 533 ЦК України визначений гривневий еквівалент доларів США, що не змінює суті рішення в частині стягнення заборгованості в іноземній валюті, а відображає лише заборгованість з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США станом на 04.10.2012, про що зазначено, як у мотивувальній частині так і у резолютивній частині рішення від 16.03.2015 року

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про виконавчого провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов'язки і права державних виконавців - державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, які полягають в наступному: - надіслати органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження постанову, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону та його відчуження; - з метою виявлення наявності майна боржника, організувати виїзд за місцем знаходження боржника і його майна; - у випадку виявлення майна боржника скласти акт опису та арешту майна боржника; - виявлене майно боржника передати на відповідальне зберігання; - надіслати банкам, в яких у боржника відкриті рахунки, копії постанови державного виконавця про арешт коштів боржника; - разом з постановами про арешт коштів боржника надіслати установам банків платіжні вимоги (списання коштів); - у випадку виявлення в установах банків грошових коштів у валюті відмінній від валюти стягнення, провести дії у відповідності до ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавчого провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 ст. 53 Закону "Про виконавче провадження" у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статі, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Оскільки в рішенні господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року №910/24366/14 обчислено та стягнуто суму боргу в іноземній валюті - доларах США тому державний виконавець зобов'язаний був діяти відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: вчинити дії з виявлення у боржника коштів у відповідній валюті та стягнути ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу, а у разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статі, мав дати доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, тобто державний виконавець зобов'язаний був спочатку прийняти до виконання виконавчий документ - наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва, а потім вчиняти вищевказані дії, .

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України №904/59/14 від 15.10.2014 року, №910/18061/14 від 25.11.2015 року.

Доказів здійснення вище перелічених дій, які передбачені ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", державною виконавчою службою суду не надано.

Згідно з п.9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Водночас жодних з вище перелічених дій відповідно до ст. 11 Закону "Про виконавче провадження", на момент подання скаржником скарги, державною виконавчою службою вчинено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаржником доведено факт порушення державним виконавцем вимог закону при винесенні 08.02.2016 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року, тому вимоги скарги щодо визнання незаконними дії відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року; визнання незаконною бездіяльності відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, яка полягає у не прийнятті до виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року; визнання незаконною та скасування постанови відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 08.02.2016 року ВП№50062769 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року та зобов'язання прийняти до виконання наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва, який видано 19 жовтня 2015 року у справі №910/24366/14 та відкрити відповідне виконавче провадження, є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на неправомірні дії відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати незаконними дії відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року

3. Визнати незаконною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, яка полягає у не прийнятті до виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року

4. Визнати незаконною та скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 08.02.2016 року ВП№50062769 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва №910/24366/14 від 19.10.2015 року.

5. Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва виданий 19 жовтня 2015 року у справі №910/24366/14 та відкрити відповідне виконавче провадження.

6. Дану ухвалу може бути оскаржено у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

7. Ухвалу направити сторонам та ВДВС Солом'янського РУЮ в місті Києві.

Суддя С.О. Чебикіна