КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа№ 910/24231/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 дов. № 04 від 11.01.2016

від відповідача не зявились

від ВДВС не зявились

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк

«Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.09.2016 (суддя Усатенко І.В.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк

«Укргазбанк»

на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві

у справі № 910/24231/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк

«Укргазбанк»

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інжагро»

про внесення змін до договору

та за зустрічним

позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальність «Інжагро»

(далі ТОВ «Інжагро»)

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк

«Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк»)

про розірвання договору, стягнення заборгованості та штрафу,

внаслідок порушення умов договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі № 910/24231/15 відмовлено Публічному акціонерному товариству «Укргазбанк» у задоволенні скарги про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2016 ВП № 50905678 на виконання рішення (наказу) Господарського суду м. Києва від 08.04.2016 (№ 910/24231/15) про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Інжагро» боргу у розмірі 1 340 532, 72 грн.; скасування постанови від 21.04.2016 головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП № 50905678; скасування постанови від 21.04.2016 головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП № 50905678.

Не погодившись із згаданою ухвалою, ПАТ АБ «Укргазбанк» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати та задовольнити заяву про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві, скасування постанов про арешт коштів та майна боржника. В обґрунтування своїх вимог зазначало, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без належного зясування всіх обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта, винесення державним виконавцем 21.04.2016 постанов про арешт коштів та майна боржника разом з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження було вчинено з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», спричинило фактичне зупинення діяльності Банку та призвело до завдання суттєвих збитків.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/24231/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я.; судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 25.10.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів, розгляд справи відкладено на 08.11.2016.

В судове засідання зявився представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та ВДВС не зявились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали. Присутній в судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не заперечував проти розгляду справи за відсутності представників відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та ВДВС.

На підставі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

За змістом ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки відповідач та ВДВС належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, неявка їх представників не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в скарзі підстав, оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити заяву про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві, скасування постанов про арешт коштів та майна боржника.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про внесення змін до договору суборенди №ДС 662 від 19.04.2014, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Інжагро».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі № 910/24231/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016, в задоволенні первісного позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено повністю; зустрічний позов ТОВ «Інжагро» задоволено.

На виконання згаданого рішення 08.04.2016 Господарським судом міста Києва було видано наказ.

29.04.2016 надійшла скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» від 28.04.2016 № 117/19260/2016 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 у справі № 910/24231/15 вирішення питання про прийняття скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві відкладено до повернення матеріалів справи № 910/24231/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2016 у справі № 910/24231/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 скасовано та справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Згідно із поданою скаргою заявник просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2016 ВП № 50905678 на виконання рішення (наказу) Господарського суду м. Києва від 08.04.2016 (№ 910/24231/15) про стягнення з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ТОВ «Інжагро» боргу в розмірі 1 340 532,72 грн.; скасувати постанову від 21.04.2016 головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП № 50905678; скасувати постанову від 21.04.2016 головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП № 50905678. В обґрунтування своїх вимог боржник зазначив, що державний виконавець безпідставно наклав арешт на його кошти та майно одночасно з відкриттям виконавчого провадження без надання фактичної можливості добровільно виконати наказ.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Інжагро» звернулось до начальника відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві з заявою № ИСХЮР26 від 15.04.2016 про відкриття виконавчого провадження та стягнення з ПАТ АБ «Укргазбанк» 1 340 532,72 грн. на виконання наказу суду, для забезпечення виконання наказу накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження; накласти арешт на кошти боржника та інші цінності.

21.04.2016 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 50905678 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.04.2016 у справі № 910/24231/15 та боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 27.04.2016.

21.04.2016 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві також прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 50905678.

Постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно і кошти були надіслані боржнику 26.04.2016 (супровідний лист від 21.04.2016 № 1033/11), що підтверджується копією поштового конверта, отримані за довіреністю від 28.04.2016, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець на підставі ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що наказ від 08.04.2016 у справі № 910/24231/15 на момент предявлення стягувачем відповідав вимогам закону щодо виконавчого документа й строк його предявлення до виконання не сплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як встановлено матеріалами справи, у своїй заяві стягувач скористався наданим йому ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» правом та просив одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на кошти та майно боржника, а державний виконавець, реалізовуючи право стягувача на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника.

Твердження боржника про те, що постанови державного виконавця від 21.04.2016 були отримані ПАТ «Укргазбанк» 28.04.2016, тобто після закінчення строку для добровільного виконання, підставно не взято місцевим судом до уваги, оскільки ця обставина не впливає на передбачене Законом України «Про виконавче провадження» право виконавця відкрити виконавче провадження та одночасно накласти арешт на кошти та майно боржника, а саме відсутністю такого права виконавця та порушенням в такому випадку права боржника на добровільне виконання рішення суду до накладення арештів, боржник обґрунтовує свою скаргу.

Крім цього, згідно ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже законом передбачено порядок відновлення порушеного права учасників виконавчого провадження у разі позбавлення можливості скористатись своїми правами у виконавчому провадженні, а несвоєчасне отримання боржником постанови не є підставою для визнання дій ВДВС по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно та кошти боржника незаконними.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону).Орган державної виконавчої служби та її посадові особи повинні діяти виключно на підставах, в межах повноважень, у спосіб та у точній відповідності із законом.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов вірного висновку, що дії державного виконавця по одночасному відкриттю виконавчого провадження та накладенню арешту на майно та кошти боржника не суперечать Закону України «Про виконавче провадження», а здійснені на підставі та згідно ст. 17, 19, 25 цього Закону, відтак відсутні підстави для задоволення скарги боржника на дії відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування оскаржуваної ували наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі № 910/24231/15 без змін.

Матеріали справи №910/24231/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

ОСОБА_1