ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.11.2016 Справа № 13/5005/11720/2011

За скаргою: приватного підприємства "Адамант-Я", м. Полтава Полтавської області

на бездіяльність Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі:

за позовом приватного підприємства "Адамант-Я", м. Полтава Полтавської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія", м. Марганець Дніпропетровської області

про стягнення 2 975 875,31 грн.

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від стягувача (скаржника): ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги №16-06/2015 від 16.06.2015 року, адвокат

Від боржника: не з'явився

Від Марганецького міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області: не з'явився

В засіданні присутній: ОСОБА_2, НОМЕР_1 виданий 18.07.1998 року

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року (суддя Первушин Ю.Ю.), яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2012 року залишене без змін, позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" на користь приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" 2 086 345 грн. 02 коп. - основного боргу, 173 349 грн. 94 коп. - пені, 25 500 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.10.2011 року на примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року видано наказ.

19.09.2016 року від приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" надійшла до суду скарга на бездіяльність Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011 на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 13/5005/11720/2011 від 26.10.2011 року.

Скарга обґрунтована тим, що 02.03.2012 року постановою ВП 31641938 відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції було розпочато виконавче провадження згідно наказу про примусове виконання рішення суду № 13/5005/11720/2011. Згодом, 10.07.2012 року господарським судом Дніпропетровської області за заявою приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" було порушено провадження у справі № 34/5005/5844/2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року по справі № 34/5005/5844/2012 затверджено мирову угоду. На виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року по справі № 34/5005/5844/2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" було сплачено на користь приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" кредиторські вимоги четвертої черги в сумі 2 086 345,02 грн. та кредиторські вимоги шостої черги в сумі 173 349,94 грн., що відповідала сумам 2 086 345,02 грн. заборгованості за договором підряду № 7/7 від 23.03.2010 року та 173 349,94 грн. пені, стягнутих, відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011. На думку скаржника, зважаючи на те, що боржником тільки 01.09.2016 року було виконане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011, а саме сплачено на користь стягувача, стягнені, відповідно до рішення суду від 11.10.2011 року, грошові кошти, стягувач саме 01.09.2016 року дізнався, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби неналежним чином виконувалися його обов'язки щодо виконання судового рішення.

06.10.2016 року скаржником надані письмові пояснення де вказує, що бездіяльність державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області полягає у тому, що останнім, у порушення норм Закону України "Про виконавче провадження", неправомірно не було здійснено необхідних та достатніх заходів щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011 на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 13/5005/11720/2011 від 26.10.2011 року передбачених, зокрема, статтями 32, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

17.10.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" звернулось до суду з клопотанням про відкладення розгляду скарги у зв'язку із необхідністю ознайомлення зі змістом скарги. Також боржник у клопотанні зазначає, що у задоволенні скарги має бути відмовлено оскільки виконавче провадження щодо стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" на користь приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" грошових коштів порушено Марганецьким відділом ДВС 02.03.2012 року (ВП №31641938). 10.07.2012 року порушено провадження по справі про банкрутство товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" у зв'язку з чим, відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження було зупинено. Таким чином, починаючи із 10.07.2012 року виконавчі дії згідно вказівки закону не здійснювалися та не могли здійснюватися, оскільки боржник знаходився у процедурі банкрутства. Скаргу на будь які дії чи бездіяльність державного виконавця приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" міг подати лише в межах встановленого ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України строку, який сплинув ще у липні 2012 року (після зупинення виконавчого провадження та відповідно виконавчих дій). Таким чином, скаргу подано із значним пропуском строку, а поважних причин для їх поновлення немає.

Також боржник зазначає, що виходячи зі змісту положень закону, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Разом із тим у скарзі взагалі не висунуто жодних вимог щодо відновлення порушеного права. На думку боржника скарга є неправомірною, має ознаки зловживання правом, а сама скарга спрямована не на захист прав підприємства від бездіяльності державного виконавця, а на створення за допомогою судового рішення певного факту (наприклад, відновлення позовної давності), що у подальшому дозволить, знову ж шляхом неправомірних дій, намагатися стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія", яке нещодавно вийшло з процедури банкрутства, неіснуючої шкоди.

18.10.2016 року Марганецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надані заперечення проти скарги де вказує, що з моменту завершення виконавчого провадження стягувач жодним чином не повідомляв відділ ДВС про виконання боржником виконавчого документа, про обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження. Стягувач більше чотирьох років ігнорував вимоги п. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження. Стягувач знаючи, що на виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий документ у відношенні боржника укладає з боржником мирову угоду, що затверджено ухвалою господарського суду від 04.08.2016 року жодним чином, в супереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" не повідомляв про це відділ ДВС. На сьогоднішній день виконавчий документ стягувачем, починаючи з 23.10.2012 року повторно не пред'являвся. Хоча постанову про повернення виконавчого документа від 23.10.2012 року разом із оригіналом виконавчого документу отримав рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

08.11.2016 року скаржником надані письмові пояснення де вказує, що виконавче провадження тривало з 02.03.2012 року по 23.10.2012 року, виконавчий документ було повернуто стягувачу внаслідок того, що заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. У той же час, як заявляє боржник, станом на 01.07.2012 року розмір наявних матеріальних активів товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" дорівнював 35 732 979,95 грн. Таким чином, на думку скаржника, бездіяльність державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області полягала у тому, що останнім, у порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" неправомірно не було здійснено необхідних та достатніх заходів щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011 на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі № 13/5005/11720/2011 від 26.10.2011 року передбачених, зокрема, статтями 32, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

15.11.2016 року на електрону пошту господарського суду Дніпропетровської області надішли додаткові пояснення боржника де зазначає, що на момент розгляду скарги у суду та учасників процесу немає змоги належним чином встановити, чи було здійснено державним виконавцем необхідні та достатні заходи щодо примусового виконання рішення суду, оскільки виконавче провадження на підставі п.п. 9.9-9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби знищено після спливу трирічного терміну зберігання. Крім того, посилання скаржника на наявність у боржника на момент здійснення виконавчого провадження активів на суму 35 732 979, 95 грн. не свідчить само по собі про наявність у діях державного виконавця дій чи бездіяльності щодо неналежного виконання рішення суду. Посилання скаржника на той факт, що йому стало відомо про неправомірну бездіяльність державного виконавця лише 01.09.2016 року після повного виконання рішення суду боржником не має причинно-наслідкового зв'язку із виконавчим провадженням, яке було припинено ще 23.10.2012 року, оскільки скаржник був стороною цього виконавчого провадження. Також боржник просить суд розглянути скаргу та винести рішення без участі представника товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія".

15.11.2016 року скаржником надані письмові пояснення де зазначив, що на його думку, бездіяльність державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області полягала у тому, що останнім, у порушення норм статей 11, 32, 40, 55 Закону України "Про виконавче провадження", неправомірно не було здійснено необхідних та достатніх заходів щодо примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011 на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2011 року.

Представник Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові.

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв'язку з тим, що у судді Первушина Ю.Ю. скінчився термін дії повноважень, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи по вх. № 57473/16 справи № 13/5005/11720/2011.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2016 року скарга передана на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2016 року скарга приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" на бездіяльність Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнята до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 06.10.2016 року, після чого розгляд скарги відкладався до 18.10.2016 року, до 08.11.2016 року та до15.11.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників боржника та скаржника (стягувача), господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року (суддя Первушин Ю.Ю.), яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.02.2012 року залишене без змін, позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" на користь приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" 2 086 345 грн. 02 коп. - основного боргу, 173 349 грн. 94 коп. - пені, 25 500 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. 00 коп. витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.10.2011 року на примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року видано наказ.

02.03.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі № 13/5005/11720/2011 від 26.10.2011 року, встановлено боржнику строк добровільного виконання до 09.03.2012 року, накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

У строк для самостійного виконання боржник рішення не виконав, тому 12.03.2012 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

12.03.2012 року на підставі заяви стягувача накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку вказаному у заяві (ПАТ КБ "Приватбанк"), та належать боржнику.

10.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках боржника (відомості надані Марганецькою ОДПІ).

10.07.2012 року господарським судом Дніпропетровської області за заявою приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" порушено провадження у справі № 34/5005/5844/2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

23.10.2012 року відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з тим, що не виявлено майно в межах суми боргу, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно п.п.9.9 - 9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби вказане виконавче провадження було знищено (після закінчення трирічного терміну зберігання).

У номенклатурних справах відділу ДВС за 2012 рік міститься переписка зі стягувачем приватним підприємством "ОСОБА_2 - Я" (лист від 25.07.2012 року за вихідним № 03-26/8673), де на письмовий запит стятувача відділ надав інформацію стосовно виконання вказаного виконавчого документу.

В номенклатурній справі 03-26 "Журнал реєстрації вихідної кореспонденції" міститься два записи стосовно вказаного виконавчого провадження, а саме:

- запис від 25.07.2012 року за № 03-26/8673 щодо направлення відповіді на лист стягувач приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я";

- запис від 23.10.2012 року за № 02-26/12891 постанова про повернення надіслана на адресу приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я".

На момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (станом на 23.10.2012 року) заборгованість за виконавчим документом не була сплачена, не було сплачено виконавчий збір, заходи примусового виконання - арешт, не скасовувався. Відповідні відомості із Державних Реєстрів не виключалися (арешт не скасовувався).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року по справі № 34/5005/5844/2012 затверджено мирову угоду. На виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року по справі № 34/5005/5844/2012 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапромекологія" було сплачено на користь приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я" кредиторські вимоги четвертої черги в сумі 2 086 345,02 грн. та кредиторські вимоги шостої черги в сумі 173 349,94 грн., що відповідала сумам 2 086 345,02 грн. заборгованості за договором підряду № 7/7 від 23.03.2010 року та 173 349,94 грн. пені, стягнутих, відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011.

На думку скаржника, у звязку з тим, що боржником тільки 01.09.2016 року було виконане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011, а саме сплачено на користь стягувача, стягнені, відповідно до рішення суду від 11.10.2011 року, грошові кошти, стягувач саме 01.09.2016 року дізнався, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби неналежним чином виконувалися його обов'язки щодо виконання судового рішення.

Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 6 наведеного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Частина перша статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Скаржником не обґрунтовано, з посиланням на норми законодавства, які саме дії повинен був здійснити державний виконавець на виконання наказу суду у справі. В скарзі тільки зазначено: "неправомірно не було здійснено заходів щодо примусового виконання", які саме не зазначеною.

До матеріалів справи державний виконавець додав документи на підтвердження дій направлених на виконання наказу суду від 26.10.25011 року у справі № 13/5005/11720/2011.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, за встановлених обставин справи, суд не вбачає підстав дійти висновку про бездіяльність Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2011 року по справі № 13/5005/11720/2011.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги приватного підприємства "ОСОБА_2 - Я".

Відповідно до пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарським судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу приватного підприємства "Адамант-Я" на бездіяльність Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі 13/5005/11720/2011 відхилити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів в порядку встановленому для оскарження судових рішень.

Суддя ОСОБА_3