ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2016 р. Справа№ 914/2376/16

За позовом: Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів,

про стягнення заборгованості та зобов'язання звільнити займану земельну ділянку.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Прокопів І.

Представники:

від позивача: Кохан О.І.,

від відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_3

За клопотанням представника позивача здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою.

На розгляд господарського суду Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зобов'язання звільнити займану земельну ділянку.

Під час судового засідання 17.11.2016р. після початку розгляду справи по суті відповідач подав заяву про відвід судді Яворського Б.І. Заява обґрунтована, зокрема, наступним: 1) суддя неодноразово в присутності представників сторін наголошував, консультував та зазначав представнику позивача, які саме повинні бути подані ним докази, з чого вони можуть складатися; 2) відповідачі зазнали дискримінації з боку судової влади України в особі судді Яворського Б.І. за ознаками раси їх статі, віку, соціального походження та майнового стану; 3) суддя систематично порушує принципи судочинства; 4) до початку розгляду справи по суті суддя не розглянув заявлені відповідачем клопотання; 5) у судді є особиста пряма зацікавленість в наслідках розгляду справи або ж він виконує чиїсь вказівки. Відповідач та його представник заяву підтримали та просили її задоволити.

У судовому засіданні 17.11.2016р. представник позивача заперечив проти задоволення даної заяви, зазначивши, що вона, як і інші клопотання, що подавалися відповідачем, спрямована виключно на затягування розгляду справи.

Розглянувши заяву відповідача про відвід, заслухавши представників учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини у пунктах 54-55 Рішення від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України» відзначає таке: «Беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв'язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1). У світлі вищевикладеного Суд вважає, що в цілому провадження у справі заявниці було справедливим і що ця частина скарги повинна бути відхилена як явно необґрунтована відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.»

Відповідно до ст.20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ч.1 ст.20 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують. Натомість заявник не подав жодних доказів на підтвердження своїх тверджень та не зазначив обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді в розумінні приписів статті 20 ГПК України. Ті обставини, які відповідач зазначає у заяві не відповідають дійсності, що, зокрема, підтверджується звукозаписом судового засідання, а весь судовий процес здійснювався із дотриманням усіх вимог ГПК України.

Також суд звертає увагу, що перед початком судового засідання відповідач подавав клопотання про витребування доказів, а на початку судового засідання відповідач заяв про відвід не заявляв, однак після початку розгляду справи по суті подав таку заяву без належного обґрунтування того, що про підстави для відводу відповідач дізнався після початку розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

відмовити відповідачу у задоволенні заяви про відвід судді Яворського Б.І. у справі №914/2376/16.

Суддя Яворський Б.І.