ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 року Справа № 904/985/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №Э-5/066 від 16.05.2016р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі №904/985/16 за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький

електроапаратний завод", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля",

м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості 151 922, 60 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у даній справі (суддя Мельниченко І.Ф.) у задоволенні заяви ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про заміну вибулої сторони виконавчого провадження з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на ТОВ Шахтар-Агро відмовлено. Ухвала суду мотивована недотриманням сторонами при укладенні договору про переведення боргу від 14.07.2016р. вимог ст. 520 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з даною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду від 06.10.2016р. скасувати, заяву про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на ТОВ Шахтар-Агро задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 25,33 Господарського процесуального кодексу України, ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що договір від 14.07.2016р. про переведення боргу 154 201,44 грн був направлений Позивачу листом від 02.08.2016р. для надання згоди на заміну сторони, який, у разі неотримання відповіді стягувача на переведення боргу протягом 10 днів з моменту вручення повідомлення, вважається узгоджений останнім. Оскільки на момент подання до господарського суду Дніпропетровської області заяви про заміну вибулої сторони у виконавчому провадженні будь-які повідомлення щодо незгоди від Позивача не надходили, вважає, що таким чином позивач погодив переведення боргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що договір про переведення боргу, укладений між Відповідачем та ТОВ «Шахтар-Агро», не відповідає вимогам глави 16 Цивільного кодексу України та є недійсним згідно з нормами ст. 215 Цивільного кодексу України. Відповідач в порушення ст. 520 Цивільного кодексу України, п. 10.3 договору на виконання ревізійно-налагоджувальних робіт №182-ПУ-ШУТр від 11.08.2015р. не звертався до Позивача для отримання згоди на укладення договору переведення боргу, та позивач такої згоди не надавав та заперечує проти переведення боргу на іншу особу. Вважає, що договір переведення боргу від 14.07.2016р. не створює юридичних наслідків для сторін та підстави для задоволення заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні відсутні, ухвала суду є обґрунтованою та законною, а апеляційна скарга безпідставною. Просив ухвалу суду від 06.10.2016р. залишити в силі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з урахуванням викладеної в апеляційній скарзі позиції.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника Позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016р., яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.07.2016р., стягнуто з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ПАТ "Запорізький електроапаратний завод" заборгованість - 145464,00 грн, 6458,60 грн пені та 2278,84 грн судового збору.

04.05.2016р. на виконання зазначеного рішення господарським судом видано наказ, за яким постановою від 26.07.2016р. заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 51799833 (а.с. 214, том 1).

20.09.2016р. від ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (надалі Відповідач) до суду першої інстанції надійшла заява про заміну вибулої сторони виконавчого провадження, за змістом якої заявник просить суд замінити боржника у справі з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на ТОВ "Шахтар-Агро".

Подана Відповідачем заява обґрунтована тим, що 14.07.2016р. між ним як первісним боржником та ТОВ " Шахтар-Агро" як новим боржником був укладений договір про переведення боргу, відповідно до п. 1 якого Відповідач переводить, а новий боржника приймає на себе виконання зобов'язань, які належать Відповідачу по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2016р. №904/985/16 про стягнення з Відповідача на користь ПАТ "Запорізький електроапаратний завод" (надалі Позивач) заборгованості в сумі 154201,44 грн.

Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни боржника у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Як розяснено у п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18, статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Отже, наведені процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу може здійснити процесуальне правонаступництво, зокрема, зумовлене заміною боржника в зобов'язанні.

Втім, як вбачається з умов договору про переведення боргу від 14.07.2016р. (а.с. 212-213, том 1), ним фактично передбачено заміну сторони у рішенні і наказі суду, а не у зобов`язанні, що чинним законодавством не передбачено.

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до ст.520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, правом вимоги за яким передається новому кредитору (ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, договір №182-ПУ-ШУТ-р від 11.08.2015р., за яким у Відповідача виник борг у сумі 151922,60 грн (з урахуванням стягнутої суми судового збору у справі №904/985/16 154201,44 грн) був укладений сторонами у письмовій формі. Пунктом 10.3 Договору передбачено, що жодна із сторін не може передавати свої права та обов`язки по договору третій особі без попередньої згоди іншої сторони.

Отже, договір про переведення боргу за договором № 182-ПУ-ШУТ-р від 11.08.2015р. має бути укладений у письмовій формі з обов`язковим погодженням як боржника, так і стягувача.

Втім, договір про переведення боргу від 14.07.2016р. укладений між боржниками без погодження із кредитором (Позивачем), тому не має юридичних наслідків. Процедура узгодження договору переведення боргу із Позивачем, викладена Відповідачем в апеляційній скарзі, не відповідає зазначеним нормам Закону та умовам договору №182-ПУ-ШУТ-р від 11.08.2015р., тому твердження про надання згоди Позивачем на переведення боргу є помилковим.

Отже, правові підстави для процесуального правонаступництва в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта безпідставні, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни боржника у справі та вірно застосував положення ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права, як і будь-які інші підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 25, 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі №904/985/16 за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. у справі № 904/985/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 23.11.2016р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна