ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.11.2016 Справа № 904/8409/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ-ПАК", м. Дніпро

до Відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Пак", м. Київ

Відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОФІНКОМ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 73 600,01 грн. за поставлений товар

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 01.09.2016р.

Від відповідача-1:представник не з'явився

Від відповідача-2: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ-ПАК" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Пак" заборгованість за поставлений товар в розмірі 72 600,01 грн. та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Пак" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОФІНКОМ" заборгованість в розмірі 1 000,00 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, в повному обсязі.

Відповідачі - 1 та -2 в судові засідання своїх представників не направили, відзив на позов не надали.

Суд вважає, що відповідачі про розгляд справи в господарському суді були повідомлені належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/8409/16 від 26.09.2016р. відповідач-1 отримав 06.10.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 124 (а.с. 37).

Відповідач-2 отримав ухвалу 25.10.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 524 (а.с. 87).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідачі знали про наявність в господарському суді справи, вони не були позбавлені можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі, яка була отримана відповідачами зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідачі не скористалися належними їм процесуальними правами та не вжили заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представників відповідачів, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 17.10.2016р. розгляд справи відкладався до 08.11.2016р., 08.11.2016р. розгляд справи відкладався до 21.11.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

У судовому засіданні 21.11.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ ПАК" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д-Пак" (далі Відповідач-1), відповідно до ст. 181 ГК України у спрощеній формі був укладений договір на поставку товару.

Як зазначив в позовній заяві позивач, за видатковими накладними: № 343 від 19.05.2016р. на суму 2 241,59 грн., № 396 від 31.05.2016р. на суму 143 840,46 грн. та № 477 від 30.06.2016р. на суму 3 834,29 грн. (а.с. 22, 24, 84), було поставлено Відповідачеві -1 товар на загальну суму 149 916,34 грн.

Отримання товару по вказаних накладних підтверджується підписом повноважного представника відповідача-1 та відтиском печатки підприємства відповідача.

Позивачем на оплату відповідачу-1 були виставлені рахунки № 192 від 25.03.2016р. на суму 146 082,05 грн. (а.с. 21) та № 518 від 30.06.2016р. на суму 3 834,29 грн. (а.с. 23).

29.06.2016р. та 12.08.2016р. відповідачем-1 повернуто позивачеві частину товару на загальну суму 4 670,23 грн., що підтверджується:

- накладною про повернення постачальнику №1 від 29.06.2016р. на суму 3 919,22 грн.;

- рахуноком коригування кількісних і вартісних показників № 99 від 29.06.2016р. до податкової накладної № 110 від 31.05.2016р. на суму 3 919,22 грн.;

- накладною про повернення постачальнику № 2 від 12.08.2016р. на суму 751,01 грн.;

- рахуноком коригування кількісних і вартісних показників № 42 від 12.08.2016р. до податкової накладної № 104 від 30.06.2016р. на суму 751,01 грн. (а.с.42, 43, 58).

Відповідач-1 за поставлений товар розрахувався частково у сумі 71 646,10 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 74-83).

Враховуючи неповну оплату відповідачем-1 отриманого товару, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить сягнути 73 600,01грн. заборгованості за поставлений товар.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення спору на підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України, Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013р. № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що строк виконання грошового зобов'язання, що випливає з правовідносин купівлі-продажу та поставки, встановлений спеціальною нормою статті 692 ЦК України, та не може ставитися в залежність від звернення кредитора до боржника з вимогою в порядку частини другої статті 530 ЦК України.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи та не спростовані, у звязку з чим підлягають задоволенню в заявленому розмірі - 73 600,01 грн.

Разом з тим, 29.08.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОФІНКОМ" (далі поручитель, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ ПАК" (далі - кредитор) було укладено договір поруки № 2908/16 (далі Договір поруки).

У відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку Товариства з обмеженою відповідальністю «Д-ПАК» (далі боржник) щодо оплати поставленого кредитором товару за позадоговірними зобовязаннями, передбаченим п. 2 цього договору (далі основні зобовязання) (п. 1.1 Договору поруки).

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов основних зобовязань. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобовязання, зазначеного в п. 3.2. цього договору (п. 1.2. Договору поруки).

Згідно п. 2.1. Договору поруки під основними зобовязаннями в цьому договорі розуміють постачання та оплату товару по видатковим накладним:

- видаткова накладна № 343 від 19.05.2016р. на суму 2 241,59 грн.;

- видаткова накладна № 396 від 31.05.2016р. на суму 143 840,46 грн.;

- видаткова накладна № 477 від 3006.2016р. на суму 3 834,29 грн.,

відповідно до яких кредитор (в основному договорі іменується Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ ПАК») поставив боржнику (в основному договорі іменується Товариство з обмеженою відповідальністю «Д-ПАК») відповідний товар, а останній зобовязався прийняти та оплатити такий товар.

Пунктом 2.2. Договору поруки встановлено, що основні зобовязання діють до повного виконання сторонами своїх обовязків за такими зобовязаннями.

Поручитель зобовязується у разі порушення боржником обовязку за основними зобовязаннями, самостійно виконати зазначений обовязок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора протягом 3 днів, з моменту отримання вимоги, шляхом повного або часткового погашення виниклої заборгованості боржника, у розмірі, який не перевищує суму, зазначену в п. 3.2. договору (п. 3.1. Договору).

Згідно до п. 3.2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання основних зобовязань боржником у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016р. (п. 4.1. Договору поруки).

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст.553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. (ч. 1, 4 ст.559 Цивільного кодексу України).

Позивачем на адресу відповідача -1 направлялась претензія з вимогою оплатити суму боргу, однак, останній відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 1 000,00 грн. солідарно з відповідачів -1,-2 та суми основного боргу - 72 600,01 грн. з відповідача -1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -1, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідач -2 не виконали своїх обовязків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача -2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів -1 та -2 по 50 % судового збору на кожного, що дорівнює сумі 689,00 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 541, 543, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Пак" (03680, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ-ПАК" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корп. 89, офіс 3, ) 72 600,01 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот грн. 01 коп.) суми основного боргу та 609,00 грн. (шістсот дев'ять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Пак" (03680, м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ-ПАК" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корп. 89, офіс 3, ) 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) суми основного боргу, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОФІНКОМ" (49000, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ-ПРОФІ-ПАК" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корп. 89, офіс 3, ) 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) суми основного боргу, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОФІНКОМ" (49000, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ПРОФІ-ПАК" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, корп. 89, офіс 3, ) 609,00 грн. (шістсот дев'ять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 24.11.2016р.

Суддя ОСОБА_2