КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа№ 910/32454/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Лизуненко А.В. - представник за довіреністю від 25.07.2016 року;

від відповідача: Сергєєва В.С. - представник за довіреністю від 16.02.2016 року;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року

у справі № 910/32454/15 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український Бізнес Банк" Білої Ірини Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Д"

Третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український Бізнес Банк" Білої Ірини Володимирівни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2014 року між відповідачем (як фактором) та позивачем (як клієнтом) було укладено договір факторингу № 6 (надалі - договір факторингу). При цьому, позивач вказує, що укладення договору факторингу відбулося з порушенням вимог законодавства, а саме на підставі підробленого протоколу спільного засідання комітету управління активами і пасивами та Тарифного комітету ПАТ "Укрбізнесбанк" від 07.11.2014 за заниженою вартістю (без проведення попередньої оцінки); з перевищенням повноважень.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року у справі № 910/32454/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції повинен був прийняти результати проведення оцінки прав (звіт про незалежну оцінку ринкової вартості прав викмоги за кредитним договором № 07-08/08-15/РД1), що є предметом договору факторингу № 6 від 05.12.2014 року, як єдиний належний в розумінні ст. 34 ГПК України доказ, за яким встановлено, що ринкова вартість на момент укладення оспорюваного правочину права вимогибільш ніж на 66% перевищувала ціну, за якою банком відчужено свої майнові права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" по справі № 910/32454/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Андрієнко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Андрієнко В.В. та призначено до розгляду на 18.05.2016 року.

У судовому засіданні 18.05.2016 року оголошено перерву до 01.06.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 01.06.2016 року підтримав, подану раніше заяву про забезпечення позову та заяву про залучення до участі у справі третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та клопотання про призначення судової експертизи.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.06.2016 року заперечував проти задоволення клопотань позивача.

Також, представниками сторін надані пояснення щодо повноважень представника позивача та пояснення по суті спору.

Крім того, представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 року продовжено строк розгляду спору.

У судовому засіданні 01.06.2016 року оголошена перерва до 22.06.2016 року.

Розпорядженням від 22.06.2016 року, враховуючи перебування судді Андрієнко В.В. у відпустці, справу № 910/32454/15 передано на повторний автоматичний розподіл судових справ.

Згідно протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів, справу № 910/32454/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року справу № 910/32454/15 прийнято до свого провадження колегією судді у складі: Дідиченко М. А. - головуюча, Кропивна Л.В., Пономаренко Є. Ю.

Представник позивача у судовому засіданні 22.06.2016 року підтримав раніше подане клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український Бізнес Банк".

Клопотання мотивоване тим, що згідно із Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається, що реалізація будь-якого активу (майна) банку відбувається виключно за погодженням відповідно до прийнятих рішень виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, колегія суддів залучила до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український Бізнес Банк", оскільки рішення по справі може вплинути на його права та обов'язки.

Крім того, представник позивача підтримав раніше подане клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні 03.02.2016 року заперечував проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідно до ст. 41 ГПК України з метою роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

07.10.2016 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла справа № 910/24456/14 з повідомленням про неможливість надання висновку, оскільки питання, поставленні в ухвалі про призначення експертизи не належать до компетенції судового експерта-економіста.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.11.2016 року.

Представники сторін у судовому засіданні 16.11.2016 року підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 05.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (фактор) було укладено договір факторингу № 6 (далі - договір факторингу).

Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач продає (переуступає) відповідачу право вимоги до боржника (ОСОБА_10), які включають в себе кредитний договір (надалі - кредитний договір), а відповідач приймає такі права вимоги та зобов'язується передати фінансування в розпорядження позивача за плату.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором на дату набрання чинності цього договору, складає 27 502 627,82 грн. (пункт 1.1.4. договору факторингу).

Відповідно до пункту 2.1. договору факторингу відповідач надає фінансування позивачу у національній валюті України в сумі 275 026,28 грн.

Згідно з актом приймання-передачі прав вимоги від 05.12.2014 року (додаток № 2 до договору факторингу) позивач передав, а відповідач прийняв права вимоги (з усією документацією), як визначено у договорі факторингу.

Відповідно до акту прийому-передачі документів до договору факторингу (додаток № 3 до договору факторингу) позивач передав, а відповідач прийняв документи, перелік яких визначений в цьому акті.

05.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (посвідченим 24.03.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бурлак О.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1881), який посвідчений 05.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1856 (далі - договір про відступлення).

Відповідно до пункту 1.1. договору про відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач відступає (передає), а відповідач набуває (приймає) усе та будь-яке належне позивачу право вимоги за договором іпотеки (з урахуванням всіх внесених до нього змін та доповнень) (надалі - відступлені права), включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному розмірі, у разі невиконання боржником та/або майновим поручителем, зобов'язань за кредитним договором.

Сторони домовились, що заміна сторони, яка іменується - іпотекодержатель у зобов'язаннях, що виникли на підставі договору іпотеки, вважається такою, що відбулася, а права вимоги за договором іпотеки вважаються відступленими відповідачу з моменту підписання цього договору, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору про відступлення предметом іпотеки за договором іпотеки є:

-земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Київської області, Бориспільського району, Іванківська сільська рада.

-земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Київської області, Бориспільського району, Іванківська сільська рада.

-земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться на території Київської області, Бориспільського району, Іванківська сільська рада.

-земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Київської області, Бориспільського району, Іванківська сільська рада.

Відповідно до пункту 1.4. договору про відступлення сума невиконаного боржником зобов'язання перед новим кредитором станом на момент укладення цього договору, згідно Кредитного договору та відповідно договору про відступлення права вимоги, становить 27 502 627,82 грн.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (цесіонарій) та Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" (цедент) 05.12.2014 року укладено договір про відступлення права вимоги за договором поруки від 14.08.2012 року (далі - договір про відступлення права вимоги за договором поруки).

Згідно з пунктом 1.1. договору про відступлення права вимоги за договором поруки цедент, що є кредитором за договором поруки від 14.08.2012 року яким передбачено виконання зобов'язань ОСОБА_10 за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року та усіх додаткових угод до нього передає, а цесіонарій приймає всі права вимоги за договором поруки, а саме:

1.1.1.задоволення вимог щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків, завданих цеденту та/або цесіанарію порушенням кредитором умов договору поруки та/або порушення боржником умов кредитного договору.

1.1.2.вимоги із сплати штрафів, пені та інших платежів, передбачених договором поруки.

1.1.3.вимоги щодо відшкодування судових та інших витрат, пов'язаних із здійсненням забезпеченої порукою вимоги, відшкодування яких, передбачено договором поруки.

1.1.4.будь-які інші вимоги, передбачені договором поруки.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги за договором поруки сторони погодили, що відступлення права вимоги за договором поруки, вказаним у пункті 1.1. цього договору, розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право на задоволення поручителем за договором поруки вимог цесіонарія щодо виконання зобов'язань за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року та усіх додаткових угод до нього у відповідності до договору поруки.

Постановою правління Національного банку України № 844 від 25.12.2014 року Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 164 від 25.12.2014 року з 26.12.2014 року розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Постановою правління Національного банку України № 265 від 23.04.2015 року постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 87 від 24.04.2015 року з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк".

Звертаючись до суду першої інстанції позивач зазначив, що на виконання частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду за результатами проведення службового розслідування встановлено, що укладення договору факторингу № 6 від 05.12.2014 року відбулось з порушенням вимог законодавства, а рішенням № 7 від 30.11.2015 року визнано нікчемними договір факторингу № 6 від 05.12.2014 року та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бурлак О.В. 24.03.2009 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1881), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. 05.12.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 1856, з моменту його укладення.

Посилаючись на частину 2 статті 548 Цивільного кодексу України, відповідно до якої недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, позивач просить, також, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором поруки від 14.08.2012 року, укладений 05.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" та Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з постанови слідчого Селидівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 22.10.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001167 від 09.06.2015 року, закрито у зв'язку з встановленою відсутністю в діях посадових осіб Публічного акціонерного товариства "Укрбізнесбанк" складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України.

З постанови слідчого вбачається, що в результаті досудового розслідування не підтвердився факт внесення неправдивих відомостей до протоколу спільного засідання комітету управління активами і пасивами та тарифного комітету Публічного акціонерного товариства "Укрбізнесбанк" від 07.11.2014 року.

Також, матеріали справи свідчать, що заборгованість фізичної особи ОСОБА_10 на момент укладення Договору факторингу списана як безнадійна.

Постановою Правління Національного банку України № 172 від 01.06.2011 року затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву (далі - Порядок), згідно пункту 2 якого банк визначає заборгованість за активними банківськими операціями як безнадійну (далі - безнадійна заборгованість) відповідно до методики, установленої Положенням про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 23 від 25.01.2012 року.

Згідно пункту 3 Порядку, банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву безнадійну заборгованість, яка включає суму основної заборгованості перед банком та/або нараховані доходи (борг боржника), за якою є прострочення погашення боргу або його частини понад 180 днів.

Відповідно до даних, наведених у поданому позивачем звіті ТОВ "Ако-Експерт" кількість днів прострочення заборгованості боржника за Кредитним договором (ОСОБА_10) склала - 1 159 дні.

Згідно із пунктом 5 Порядку, рішення про відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості приймається виконавчим органом банку (правлінням або радою директорів банку).

Отже, не відповідають дійсності твердження позивача, що договір факторингу укладено за заниженою вартістю.

Водночас, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Так, з матеріалів справи видно, що робочою комісією ПАТ "Укрбізнесбанк" з перевірки договорів, укладених протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон), було встановлено наступне.

05.12.2014 виконуючим обов'язки Голови Правління ПАТ "Укрбізнесбанк" Оксенюком С. Г. підписано від імені ПАТ "Укрбізнесбанк" договір факторингу № 6, на виконання якого ПАТ "Укрбізнесбанк" відступило на платній основі компанії ТОВ "Велес-Д" право вимоги за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року, укладеним між ПАТ "Укрбізнесбанк" та ОСОБА_10., в розмірі 27 502 627, 82 грн.

При цьому, одночасно з підписанням договору факторингу № 6 від 05.12.2014 складено акт приймання-передачі прав вимоги (додаток 2) та акт приймання-передачі документів (додаток 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання вказаного положення Закону уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Укрбізнесбанк" Бобчуком І.П. проведено службове розслідування обставин укладення договору факторингу № 6 від 05.12.2014 року.

Так, колегія суддів зазначає, що звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що за результатом проведення службового розслідування встановлено, що укладення договору факторингу відбулось з порушенням вимог законодавства, а саме:

- на підставі підробленого протоколу спільного засідання Комітету управління активами і пасивами та Тарифного комітету ПАТ "Укрбізнесбанк" від 07.11.2014 року;

- за заниженою вартістю (без проведення попередньої оцінки);

- з перевищенням повноважень (одноособово, без колегіального рішення Правління ПАТ "Укрбізнесбанк"), у зв'язку з чим позивач просив суд визнати недійсними договір факторингу № 6, укладений 05.12.2014 року та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Відповідно до частини 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з пунктами 1, 3 частини 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого попередній кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор - приймає ці права та сплачує вартість відступленого права.

Положеннями статтей 512 - 515 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема, у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Так, колегія суддів зазначає, що договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, є оплатним і в ньому передбачений обов'язок нового кредитора (відповідача) надати первісному кредитору (позивачу) майнову компенсацію замість отриманого права вимоги.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Також, як вже раніше зазначалось, за договором відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов'язанні здійснено продаж на користь відповідача права вимоги заборгованості ОСОБА_10 за кредитним договором у розмірі 27 502 627, 82 грн. за ціною, що складає 275 026, 28 грн.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

На законодавчому рівні поняття "звичайна ціна" визначено у пункті 14.1.71 Податкового кодексу України, і зокрема, це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Якщо під час здійснення операції обов'язковим є проведення оцінки, вартість об'єкта оцінки є підставою для визначення звичайної ціни для цілей оподаткування.

Відповідно до ст. З Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У цьому Законі майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. ст. 12, 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень.

Так, відповідно до звіту про оцінку права грошової вимоги за кредитним договором, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Ако-Експерт" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16646/14, виданий Фондом державного майна України 04.07.2014), ринкова вартість права вимоги банку за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року у вигляді вартості предмета забезпечення перевищує ціну продажу цього активу більше ніж на 99 відсотки:

- розмір відступленого права вимоги - 27 502 627, 82 грн;

- ринкова вартість відступленого права вимоги - 825 504, 30 грн;

- ціна продажу - 275 025, 28 грн;

- процентне відношення ціни продажу до ринкової вартості - 1,00 %.

Отже, суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги, що відповідно до звіту про незалежну оцінку прав вимоги за кредитними договорами ринкова вартість активу банку у вигляді права вимоги за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року, перевищує ціну продажу цього активу більше ніж на 99 відсотки.

А тому суд апеляційної інстанції вважає (з урахуванням правомірного висновку про недійсність договору факторингу) обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору відступлення права вимоги як такого, що був укладений на виконання договору факторингу.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не приймає доводи позивача про те, що договір факторингу №6 від 05.12.2014 року має бути визнаний недійсним з підстав укладення його з порушенням вимог законодавства, а саме на підставі підробленого протоколу спільного засідання Комітету управління активами і пасивами та Тарифного комітету ПАТ "Укрбізнесбанк" від 07.11.2014 року та з перевищенням повноважень (одноособово, без колегіального рішення Правління ПАТ "Укрбізнесбанк"), оскільки вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема, постановою про закриття кримінального провадження від 22.10.2015, відповідно до якої, кримінальне провадження № 0001167 відносно посадових осіб позивача закрито у зв'язку з відсутністю в діях посадових осіб позивача складу кримінального правопорушення. При цьому, доводи позивача про оскарження вказаної постанови без надання доказів такого оскарження (з посиланням лише на копію скарги на постанову про закриття кримінального провадження без доказів надсилання її до суду та ухвали про її прийняття), не приймаються судом апеляційної інстанції як необгрунтовані.

Щодо доводів апелянта, що балансова вартість безнадійних кредитів на момент прийняття рішення про списання за рахунок резерву дорівнює нулю, а тому твердження позивача, що реалізація активів здійснена за заниженою вартістю не відповідає дійсності, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки відповідно до звіту про незалежну оцінку прав вимоги за кредитними договорами, ринкова вартість права вимоги банку за кредитним договором № Р10 від 24.03.2009 року, як зазначалось раніше, перевищує ціну продажу цього активу більше ніж на 99 відсотки. При цьому доказів оскарження вказаного звіту відповідачем не надано.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції не приймаються доводи відповідача про необхідність залучення до перевірки правочинів лише аудиторів, а не оцінювачів, як було здійснено уповноваженою особою, оскільки відповідно до ст. 37 спеціального Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, на підставі п.7 ч. 2 ст. 38 Закону, залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших). А тому дане твердження відповідача відхиляється як необґрунтоване, з урахуванням змісту ст. 38 Закону, якою передбачено право, а не обов'язок уповноваженої особи залучати до роботі у процесі здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент його здійснення стороною вимог правомірності правочину (ст. 203 Цивільного кодексу України), зокрема, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства і моральним принципам суспільства.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, за змістом ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним (п. 2.5.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовна вимога про визнання недійсним договору факторингу № 6, укладеного року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наведених підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" прямо передбачає нікчемність правочинів будь-якого виду, у тому числі й про відступлення права вимоги, у разі наявності визначених у ч. З цієї норми підстав, тоді як у силу ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, не зважаючи на обставини визнання його недійсним судом або виконання його сторонами. Натомість обов'язок сторін повернути одна одній одержане на виконання нікчемного правочину, передбачений як ч. 1 ст. 216 ЦК України, так і ч. 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 21 березня 2016 року у справі №922/3258/15).

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що згідно акту приймання-передачі документів до договору факторингу № 6 від 05.12.2014 року, укладеного в якості додатку № 3 до договору факторингу № 6 від 05.12.2014 року, ПАТ "Укрбізнесбанк" передало, а ТОВ "Велес-Д" прийняло ряд документів згідно переліку.

За таких умов вимога позивача про зобов'язання повернути документи, визначені акту приймання-передачі документів до договору факторингу № 6 від 05.12.2014 (з урахуванням його недійсності) підлягає задоволенню.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року - скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року у справі № 910/32454/15 скасувати.

3. Позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним договір факторингу № 6, укладений 05.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; ідентифікаційний код юридичної особи: 39042100).

5. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (посвідчений 24.03.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бурлак О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1881), який 05.12.2014 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; ідентифікаційний код юридичної особи: 39042100), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1856.

6. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; ідентифікаційний код юридичної особи: 39042100) повернути Публічному акціонерному товариству "Український Бізнес Банк" (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768):

- Довідку про заборгованості станом на 05.12.2014р. (оригінал);

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 (оригінал);

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6 (оригінал);

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_7 (оригінал);

- Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_8 (оригінал);

- Договір іпотеки від 24.03.2009р. (оригінал);

- Витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 32477135 від 08.08.2011р. (оригінал);

- Договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки (наступна іпотека) № 1881 від 08.08.2011р. (оригінал);

- Додаткову угоду до кредитної угоди № Р10 від 24.03.2009р. від 05.04.2010р. (оригінал);

- Додаткову угоду до кредитної угоди № Р10 від 24.03.2009р. від 15.02.2012р. (оригінал);

- Додаткову угоду до кредитної угоди № Р10 від 24.03.2009р. від 09.09.2011р. (оригінал);

- Додаткову угоду до кредитної угоди № Р10 від 24.03.2009р. від 27.07.2011р. (оригінал);

- Кредитну угоду № Р10 від 24.03.2009р. (оригінал);

- Постанову про арешт відділу примусового виконання рішень ДВС України № 14-0-42524707/5.-443/2 від 10.06.2014р.;

- Судове рішення по справі № 1007/10788/2012 від 15.03.2013 р.;

- Виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2013 р.;

- Позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором вих.№ 18.005/8771 від 21.09.2012 р.;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 07 1;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 07 0;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 5;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 1;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 2;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 4;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 7;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 6;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 1;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 0;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 0;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 2;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 9;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 4;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу код 83 1;

- Договір поруки від 14.08.2012 р.;

- Витяг про реєстрацію у ДРІ № 22985736 від 24.03.2009 р.;

- Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 22985523 від 24.03.2009р.;

- Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 22985564 від 24.03.2009р.;

- Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 22985609 від 24.03.2009р.;

- Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 22985653 від 24.03.2009р.;

- Договір № 000070/02/09 добровільного страхування майна від 24.03.2009р. (оригінал);

- Договір № 0000469/02/10 добровільного страхування майна від 25.03.2010р.;

- Договір № 0000250/02/11 добровільного страхування майна від 25.03.2011р.;

- Договір № 0000195/03/12 добровільного страхування майна від 26.03.2012р.;

- Картку із зразкапи підписів та відбитка печатки ТОВ «УМК» (оригінал);

- Свідоцтво про реєстрацію юридичної особи ТОВ «УМК», серія А01 №725618;

- Свідоцтво про реєстрацію платника податків № 30796/29-111 від 26.07.2010 р.;

- Довідку про взяття на облік платника податків № 30796/29-111 від 26.07.2010 р.;

- Довідку АА № 353208 з Єдиного державногот реєстру підприємств та організацій України ТОВ «УМК»;

- Повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску ТОВ «УМК» від 23.07.2012 р.;

- Витяг з ЄДРПОУ серія А3 № 067719, ОСОБА_15;

- Статут ТОВ «УМК» (нова редакція), затверджений 10.11.2010 р.;

- Паспорт ОСОБА_16 та картка з присвоєнням йому ІПН;

- Протокол установчих зборів № 1 ТОВ «УМК» від 14.08.2003р.;

- Протокол загальних зборів учасників ТОВ «УМК» від 08.08.2012р.;

- Протокол установчих зборів № 9 ТОВ «УМК» від 02.11.2004 р.;

- Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки;

- Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки;

- Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки;

- Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки;

- Довідку ТОВ «Бориспільське» № 84 від 03.03.2011 р.;

- Довідку ТОВ «Бориспільське» № 43 від 23.03.2010 р.;

- Довідку ТОВ «Бориспільське» № 4 від 23.02.2009 р.;

- Договір оренди землі від 20.03.2012 р.;

- Договір оренди землі від 20.03.2012 р.;

- Договір оренди землі від 20.03.2012 р.;

- Договір оренди землі від 20.03.2012 р.;

- Договір оренди землі від 17.08.2008 р.;

- Договір оренди землі від 17.08.2008 р.;

- Договір оренди землі від 17.08.2008 р.;

- Договір оренди землі від 17.08.2008 р.;

- Судове рішення від 15.03.2013 р. по справі № 1007/10788/2012 (оригінал);

- Лист від ПАТ «Укрбізнесбанк» вих. №18.015/8750 від 22.08.2014р.;

- Постанову про розшук майна боржників від 28.07.2014 р.;

- Постанову про арешт коштів боржника ВП № 42524707 від 10.06.2014 р.;

- Постанову про призначення експерта, СОД для участі у виконавчому провадженні ВП № 42524707 від 07.05.2014р.;

- Акт опису й арешту майна ВО № 42424707/А-1 від 07.05.2014 р.;

- Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42472954 від 14.03.2014 р.;

- Виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2015р.;

- Виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2015р.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Д" (місцезнаходження: 01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; ідентифікаційний код юридичної особи: 39042100) на користь Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" (місцезнаходження: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; ідентифікаційний код юридичної особи: 19388768) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 872, 00 грн. за подання позовної заяви та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 5 359, 20 грн.

8. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

9. Матеріали справи № 910/32454/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко