КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа№ 910/8615/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Дяченко Є.Г.

від Відповідача: Сахань І.М.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИВВАЙП ФІНАНС" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. у справі №910/8615/16 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИВВАЙП ФІНАНС"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про зобов'язання останнього повернути Позивачеві оригінал договору про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р., що укладений між Позивачем та Відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. у справі №910/8615/16 задоволено позовні вимоги повністю.

Рішення мотивовано тим, що вимоги Банку про зобов'язання Відповідача повернути Позивачу оригінал договору про відкриття кредитної лінії № 71/12-14 від 23 грудня 2014 року є обґрунтованими, оскільки наявність такого права у Банку випливає з умов договору про відступлення права вимоги від 31 серпня 2015 року та норм чинного законодавства України. Оскільки Товариством не надано належних доказів на спростування доводів Банку, покладених в основу позову, а також доказів на обґрунтування відсутності у позивача підстав для невиконання зобов'язань за договором відступлення, позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач не передав, а Відповідач не отримував від нього оригінал вказаного договору та будь-яких інших документів, пов'язаних із вказаним договором. Акт про передачу оригіналу договору не відповідає вимогам, встановленим абзацом третім ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України, й не може бути використаний як доказ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Федорчук Р.В., судді Лобань О.І., Майданевич А.Г. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016р. відкладено розгляд скарги на 19.10.2016р.

Розпорядженням №09-52/5468/16 від 10.10.2016р. у зв'язку зі звільненням у відставку судді-доповідача Федорчука Р.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів: Корсакова Г.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. справу №910/8615/16 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 08.11.2016р.

Розпорядженням №09-52/5908/16 від 08.11.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Майданевича А.Г., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016р. апеляційну скаргу у справі №910/8615/16 прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 08.11.2016р.

В судовому засіданні 08.11.2016р. судом розглянуто клопотання Відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке залишене без задоволення з підстав його необґрунтованості.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

31.08.2015р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про відступлення права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р., за умовами якого Позивач відступив, а Відповідач набув права вимоги за наступним договором: договором про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р. зі всіма договорами про внесення змін, укладеними між Первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Плайф».

Відповідно до п.2 договору до Відповідача переходять всі права Позивача за кредитним договором в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги, включаючи, але не обмежуючись: право вимоги повернення отриманих коштів, право вимоги отримання нарахованих та несплачених процентів на день відступлення в розмірі, передбаченому кредитним договором, інші платежі передбачені умовами кредитного договору.

Згідно з п.3 договору за відступлення права вимоги за цим договором Відповідач сплачує Позивачу до 29.09.2015р. 22315202,74 грн. Зазначена грошова сума сплачується Відповідачем, шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позивача за реквізитами зазначеними в договорі.

Відповідно до п.4 договору відступлення права вимоги вважаються відступленими відповідачу з моменту підписання даного правочину. Після переходу прав вимоги до Відповідача останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідні права вимоги. Відступлення прав вимоги засвідчується складанням сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 3 даного правочину.

Відповідно до п.5 договору в день підписання Відповідачем даного договору, Позивач зобов'язаний передати Відповідачу оригінали договору про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р., додаткових угод, додатків до них.

Згідно з п.11 договору сторони погодились, що в разі прострочення виконання зобов'язань, встановлених в п.3 цього правочину, права грошової вимоги в повному обсязі переходять від Відповідача до Позивача з дня, наступною за датою, що визначена в п.3 даного договору. З моменту повернення права вимоги Позивачу даний договір вважається розірваним і сторони не вважають зв'язаними будь-якими зобов'язаннями за цим договором. При цьому кожна із сторін зобов'язана повернути другій все одержане за договором, а Відповідач зобов'язаний передати Позивачу всі суми отримані від боржника за кредитним договором та документи.

31.08.2015р. Позивач передав, а Відповідач прийняв оригінал договору про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р., що підтверджується актом приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги та договором про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р.

22.02.2016р. Позивач направив на адресу Відповідача вимогу, в якій вимагав протягом 2 днів з моменту отримання вимоги сплатити Позивачеві 22315202,74 грн. згідно з п.3 договору про відступлення права вимоги, шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позивача. У випадку подальшого невиконання умов договору Відповідачем Позивач вимагав повернути оригінал договору про відкриття кредитної лінії з усіма додатковими угодами та додатками до нього, та перерахувати всі сплачені товариством з обмеженою відповідальністю «Плайф» на користь Відповідача кошти.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

З встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами був укладений договір відступлення права вимоги, за яким Позивач передав, а Відповідач прийняв право вимоги до товариства з обмеженою відповідальності «Плайф».

Разом з тим, умовами договору сторони погодили, що Відповідач зобов'язаний здійснити перерахування на користь Позивача грошових коштів у розмірі 22315202,74 грн. до 29.09.2015р., в іншому разі права грошової вимоги в повному обсязі переходять від Відповідача до Позивача з дня, наступного за 29.09.2015р.

Згідно з ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.11 спірного договору відступлення сторони передбачили, що в разі прострочення виконання Відповідачем п.3 вказаного договору, договір вважається розірваним з дня, наступного за датою, яка вказана в п.3 договору відступлення, тобто з 30.09.2015р.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що враховуючи доведений Позивачем та не спростований Відповідачем факт несплати Відповідачем 22315202,74 грн., суд вважає спірний договір відступлення розірваним.

Вимоги Позивача про зобов'язання Відповідача повернути Позивачу оригінал договору про відкриття кредитної лінії №71/12-14 від 23.12.2014р. є обґрунтованими, оскільки наявність такого права у Позивача випливає з умов договору про відступлення права вимоги від 31.08.2015р. та норм чинного законодавства України. Оскільки Відповідачем не надано належних доказів на спростування доводів Позивача, покладених в основу позову, а також доказів на обґрунтування відсутності у Позивача підстав для невиконання зобов'язань за договором відступлення, позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Згідно з п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи одержує грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Так, в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого керівником Відповідача є Скринник О.В., який і підписав договір про відступлення права вимоги і акт приймання-передачі.

Отже, вимогами діючого законодавства України не визначено обов'язковим реквізитом первинних документів наявність печатки, що спростовує доводи Відповідача щодо невідповідності акту приймання-передачі вимогам ст.207 Цивільного кодексу України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИВВАЙП ФІНАНС" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. у справі №910/8615/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2016р. у справі №910/8615/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

А.Г. Майданевич