ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Справа № 918/54/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуДочірнього сільськогосподарського підприємства "ОВАС-АГРО" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС"
на постанову та ухвалуРівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 року (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" до ТОВ "Агро XXI")
у справі Господарського суду № 918/54/16 Рівненської області
за заявою ТОВ "Агро XXI"
до ТОВ "Агро XXI"
про визнання банкрутом
розпорядник майнаМамченко Л.Н.
в судовому засіданні взяли участь представники:

Дочірнього сільськогосподарського підприємства "ОВАС-АГРО" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС": Чернявський О.В. (довіреність від 09.11.2016 року),
ТОВ "Агро XXI":не з'явилися,
ТОВ "Стоктайм":не з'явилися,
ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.: Потапенко С.Ю. (довіреність від 30.10.2016 року),
ТОВ "Торговий дім "Насіння":Мартиненко О.О. (довіреність №7Д-32 від 14.09.2015 року).

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.02.2016 року за заявою ТОВ "Агро XXI" (далі - боржника) порушено провадження у справі №918/54/16 про банкрутство боржника за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. (том 2, а.с. 203 - 207).

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Агро XXI" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 17.02.2016 року за №28324 (том 2, а.с. 208 - 209).

15.03.2016 року шляхом направлення поштового відправлення ТОВ "Стоктайм" звернулося до місцевого господарського суду зі заявою з кредиторськими вимогами до боржника на суму 1 000 075 836 грн., з яких 1 000 073 080 грн. заборгованості за договорами купівлі-продажу цінних паперів та договорами про відступлення права вимоги, що підтверджується рішенням суду від 28.09.2015 року у господарській справі №911/3913/15 про солідарне стягнення з ТДВ "Агро-Інвестментс" та ТОВ "Агро XXI" на користь кредитора 1 000 000 000 грн. основного боргу та 73 080 грн. судового збору, а також 2 756 грн. судових витрат за подання заяви з грошовими вимогами (вх. №649/16 від 21.03.2016 року) (том грошових вимог ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 56).

23.06.2016 року до місцевого господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Стоктайм" про долучення до матеріалів справи належно засвідчених копій документів на підтвердження заявлених до боржника кредиторських вимог, а також копії довідки про стан виконавчого провадження з виконання наказу суду про стягнення з боржника заборгованості на користь кредитора як солідарного боржника (вх. №13715) (том грошових вимог ТОВ "Стоктайм" у справі №918/54/16, а.с. 63 - 96).

17.03.2016 року шляхом направлення поштового відправлення до місцевого господарського суду також звернулося ПАТ "Дельта Банк" зі заявою за вих. №18.5/1038 від 17.03.2016 року з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 387 047 643, 20 грн., яких 1 387 044 887, 20 грн. заборгованості за кредитними договорами, укладеними між банком та боржником у 2008 - 2012 роках, які окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою та іпотекою майна боржника, та 2 756 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами у першу чергу (вх. №663/16 від 22.03.2016 року) (том 1 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 248, том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 1 - 116).

11.05.2016 року до місцевого господарського суду надійшла заява ПАТ "Дельта Банк" за вих. №18.5/1131 від 10.05.2016 року про уточнення грошових вимог до боржника, в якій збільшило розмір заявлених кредиторських вимог до боржника на суму основного боргу до 1 387 089 887, 17 грн. та просило їх включити окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника (вх. №9962/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 122 - 166).

18.05.2016 року шляхом направлення поштового відправлення ПАТ "Дельта Банк" повторно звернулося до місцевого господарського суду зі заявою за вих. №18.5/1164 від 17.05.2016 року про уточнення грошових вимог до боржника, в якій підтвердило збільшення розміру грошових вимог до боржника на суму основного боргу до 1 387 089 887, 17 грн. (вх. №11129/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 167 - 174).

10.06.2016 року до місцевого господарського суду надійшли додаткові пояснення ПАТ "Дельта Банк" до заяви з грошовими вимогами до боржника, в яких кредитор визначив черговість задоволення заявлених ним вимог до боржника та просив визнати його кредитором боржника з вимогами на загальну суму 1 387 044 887, 20 грн., з яких 2 756 грн. судового збору у першу чергу, 323 212 690, 84 грн. основного боргу, комісії, 3% річних у четверту чергу, 455 571 801, 34 грн. пені та штрафів у шосту чергу, а вимоги на суму 608 260 394, 99 грн. окремо внести до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою майна боржника (вх. №12753/16) (том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" у справі №918/54/16, а.с. 194- 202).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 року (суддя Заголдна Я.В.) за результатами розгляду грошових вимог кредиторів по суті включено до реєстру вимог кредиторів боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з вимогами таких кредиторів: ТОВ Інвестиційно-фінансова компанія "ЄВРОІНВЕСТБУД" на суму 2 676 878, 17 грн., з яких 2 674 122, 17 грн. основного боргу у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; ТОВ "Стоктайм" на суму 1 000 075 836 грн., з яких 1 000 073 080 грн. основного боргу у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Овас-Агро" Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "Овас" на суму 9 401 503, 11 грн., з яких 9 398 747, 11 грн. основного боргу у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; ТОВ "СП Агроекс" на суму 67 556 610, 62 грн., з яких 67 553 854, 62 грн. основного боргу у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; ПАТ "Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана" на суму 52 779 115, 09 грн., з яких 52 776 359, 09 грн. у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; ТОВ "Торговий дім "Насіння" на суму 1 063 408, 28 грн., з яких 790 793, 69 грн. основного боргу у четверту чергу, 267 102, 59 грн. штрафу, пені у шосту чергу та 2 576 грн. судових витрат у першу чергу; Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" з грошовими вимогами до боржника на суму 18 673 грн., з яких 15 917 грн. основного боргу у четверту чергу та 2 756 грн. судових витрат у першу чергу; ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 387 047 643, 20 грн., з яких 323 212 690, 84 грн. основного боргу у четверту чергу, 455 571 801, 34 грн. штрафу, пені у шосту чергу, 2 756 грн. судових витрат у першу чергу та 608 260 394, 99 грн. вимог, які забезпечені заставою, із внесенням їх до реєстру вимог позачергово; зобов'язано розпорядника майна внести зміни в реєстр вимог кредиторів відповідно до пункту 1 цієї ухвали та протягом десяти днів письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів та боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення; призначено у справі підсумкове судове засідання на стадії розпорядження майном (том 4, а.с. 81 - 85).

Не погоджуючись з ухвалою попереднього судового засідання в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк", конкурсний кредитор Дочірнє сільськогосподарське підприємство "Овас-Агро" Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "Овас", звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 16.08.2016 року в частині включення до реєстру вимог кредиторів вимог ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 1 387 047 643, 20 грн. з підстав їх непідтвердження належними та достатніми доказами у справі (том 4, а.с. 106 - 135).

Також, не погоджуючись з результатом розгляду кредиторських вимог ТОВ "Стоктайм" відповідно до ухвали суду першої інстанції від 16.08.2016 року, конкурсний кредитор ТОВ "Торговий дім "Насіння" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу попереднього засідання місцевого господарського суду від 16.08.2016 року, в якій просило змінити пункт 1 резолютивної частини оскаржуваної ухвали, виключивши вимоги ТОВ "Стоктайм" на загальну суму 1 000 075 836 грн. як таких, що виникли на підставі нікчемних правочинів (договорів купівлі-продажу цінних паперів та договорів відступлення права вимоги) (том 4, а.с. 142 - 181).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Демидюк О.О., судді: Савченко Г.І., Павлюк І.Ю.) апеляційні скарги Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Овас-Агро" Приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "Овас" та ТОВ "Торговий дім "Насіння" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 року в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 387 047 643, 20 грн. та вимог ТОВ "Стоктайм" на суму 1 000 075 836 грн. залишено без змін (том 4, а.с. 245 - 252).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Дочірнє сільськогосподарське підприємство "ОВАС-АГРО" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову апеляційного суду від 19.09.2016 року в цілому та ухвалу суду першої інстанції від 16.08.2016 року в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" до боржника, справу передати на новий розгляд спірних кредиторських вимог до місцевого господарського суду, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статті 61 Конституції України, статей 151, 549, 551, 619 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 232, 233 Господарського кодексу України, статей 10, 23, 25 Закону про банкрутство, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та статей 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало у неналежній оцінці доказів, наданих спірними кредиторами на підтвердження їх грошових вимог до боржника.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 19.09.2016 року в цілому та ухвалу суду першої інстанції від 16.08.2016 року в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" до ТОВ "Агро XXI" на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників скаржника - Чернявського О.В., ПАТ "Дельта Банк" - Потапенко С.Ю. та ТОВ "Торговий дім "Насіння" - Мартиненка О.О., дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Частинами 1, 2, 6, 8 статті 23 Закону про банкрутство передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Згідно з частиною 9 статті 45 Закону про банкрутство погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника та вимог, забезпечених заставою майна боржника, визначає суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами, оскільки відповідно до статті 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори одночасно зі заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Також, у розпорядника майна існує обов'язок включити до реєстру вимоги до боржника, забезпечені заставою його майна згідно з даними обліку боржника, а також внести до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Статтею 572 та частиною 1 статті 575 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно статті 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно з частиною 1 статті 32, частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи спірні вимоги кредитора ПАТ "Дельта банк" на суму 1 387 089 887, 17 грн., суд першої інстанції встановив отримання боржником за чотирма кредитними договорами №НКЛ-2005422 від 23.11.2010 року, №НКЛ-2005422/1 від 13.09.2012 року, №НКЛ-2005512 від 20.08.2012 року та №НКЛ-2005438 від 16.09.2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) кредитних ресурсів, а за двома договорами переведення боргу від 26.12.2012 року, двома договорами переведення боргу від 21.12.2012 року, договором переведення боргу від 18.12.2012 року прийняття на себе заборгованості третьої особи - ТОВ "Рівненський насіннєвий завод "Євронасіння" за кредитними договорами, укладеними з ПАТ "Златобанк", які було відступлено ПАТ "Дельта Банк", №03/09/КL від 20.01.2009 року, договорами №25/08/КL, №28/08/КL та №29/08/КL від 06.08.2008 року, договором про надання овердрафту №100/12-ОVER від 11.05.2012 року. Також, судом прийнято до уваги укладення боржником згідно кредитних договорів забезпечувальних зобов'язань застави, поруки, визнання розпорядником майна заявленої банком суми грошових вимог як в цілому, так щодо черговості їх включення до реєстру вимог кредиторів.

Переглядаючи спірні вимоги ПАТ "Дельта банк", визнані ухвалою суду першої інстанції за апеляційною скаргою конкурсного кредитора Дочірнього сільськогосподарського підприємства "ОВАС-АГРО" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС", апеляційний суд прийняв до уваги додаткові докази стягнення з боржника на користь банку значної суми грошових вимог за судовими рішеннями: у справах №918/360/15 від 28.12.2015 року, №918/358/15 від 17.02.2016 року, №918/380/15 від 25.05.2015 року, №918/379/15 від 01.12.2015 року, №918/378/15 від 01.12.2015 року, №918/411/15 від 28.12.2015 року, №918/409/15 від 01.12.2015 року. Однак, судами першої та апеляційної інстанцій не дано аналізу та оцінки поданим кредитором доказам.

Так, згідно проведеного касаційним судом арифметичного розрахунку стягнених сум за судовими рішеннями загальна сума стягнених грошових коштів за основним боргом, річними, інфляційними, відсотками, комісійними, що повинно входити до складу вимог, які забезпечені заставою, або вимог 4 черги, складає 810 079 279, 49 грн., а сума штрафів та пені, як вимог 6 черги, складає 91 188 636, 2 грн. А отже, загальна сума вимог, підтверджених судовими рішеннями, становить 901 267 915, 69 грн.

Разом з тим, ПАТ "Дельта банк" заявлено грошові вимоги на суму 1 387 089 887, 17 грн., що перевищує загальну суму стягнення за судовими рішеннями на понад 485 млн. грн. та її визнання не обґрунтовується судами жодним розрахунком та аналізом поданих доказів.

Також, ПАТ "Дельта банк" та розпорядником майна боржника не надано доказів наявного забезпечення його вимог майном боржника згідно даних державних реєстрів застав рухомого та нерухомого майна на час розгляду спірних вимог у справі про банкрутство (витягів з державних реєстрів), а також розрахунку вартості предметів забезпечення згідно укладених договірних зобов'язань або проведеної експертної оцінки існуючих предметів забезпечення на час розгляду спірних вимог судом у справі про банкрутство, узгодженої сторонами (том 1, 2 грошових вимог ПАТ "Дельта банк").

ПАТ "Дельта банк" не надано доказів перебування на виконанні та можливого повного або часткового виконання судових рішень у зазначених справах органами ДВС або задоволення зазначених вимог третіми особами (фінансовими поручителями, заставодавцями), які забезпечували виконання кредитних зобов'язань боржника.

За матеріалами справи вбачається укладення між ПАТ "Дельта банк" та ПАТ "Златобанк" ряду договорів відступлення прав вимоги кредитних зобов'язань третіх осіб (ТОВ Рівненський насіннєвий завод "Євронасіння", ТОВ "Інсеко-Трейд", Приватного сільськогосподарського підприємства "Оріана", ТОВ "Міжнародна насіннєва компанія"), за якими було укладено договори про переведення боргу із третіх осіб на ТОВ "Агро ХХI" у грудні 2012 року, що значно погіршило майновий стан боржника як суб'єкта господарювання. Разом з тим, суди не перевірили чи не визнавалися недійсними угоди про переведення боргу на боржника, а також не перевірили наслідків розслідування кримінальних справ та можливого винесення вироку щодо посадових осіб ПАТ "Дельта банк", які допустили переведених боргових зобов'язань третіх осіб на неплатоспроможного боржника ТОВ "Агро ХХI" у даній справі та які можуть бути підставою визнання недійсними таких правочинів, як зловмисних угод, з відповідними наслідками визнання (невизнання) грошових зобов'язань за кредитними договорами саме щодо даного боржника (том 1 грошових вимог ПАТ "Дельта банк", а.с. 125, 187 - 188, 242, том 2 грошових вимог ПАТ "Дельта банк", а.с. 26, 44, 203).

Матеріалами справи підтверджується забезпечення зобов'язань за договорами відступлення прав вимоги, укладених в грудні 2012 року, заставою (іпотекою) майна первісних боржників ТОВ Рівненський насіннєвий завод "Євронасіння", ТОВ "Інсеко-Трейд", Приватного сільськогосподарського підприємства "Оріана" та ТОВ "Міжнародна насіннєва компанія". Однак, суди не перевірили обставин можливого погашення (припинення) кредитних зобов'язань шляхом реалізації предметів застави (іпотеки) майновими поручителями.

З огляду на таке, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині розгляду та визнання грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" на суму 1 387 089 887, 17 грн. прийнято з порушенням вимог статей 43, 34 ГПК України, статей 23, 25 Закону про банкрутство та підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд грошових вимог банку.

Розглядаючи спірні вимоги ТОВ "Стоктайм" до боржника, суди першої та апеляційної інстанції визнали їх з огляду на прийняття рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2015 року у справі №911/3913/15 про солідарне стягнення з боржника та заснованого ним Товариства з додатковою відповідальністю "Агроінвестментс" грошової суми в розмірі 1 000 000 000 (один мільярд) грн. основного боргу та 73 080 грн. судових витрат, за яким було порушено виконавче провадження ВП №49521392 органом ДВС (том грошових вимог ТОВ "Стоктайм", а.с. 51-55), зазначивши про набрання рішенням законної сили як таким, що не оскаржувалося сторонами. А відтак, на думку судів, повторна оцінка обставин виникнення та обґрунтованості грошових вимог кредитора ТОВ "Стоктайм" до боржника ТОВ "Агро ХХI" не може мати місце у справі про банкрутство.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає про те, що суд у справі про банкрутство наділений спеціальними повноваженнями визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника за сукупністю поданих доказів в обґрунтування таких грошових вимог.

Майнові дії боржника, за якими він прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони (фіктивний правочин третьої особи), можуть бути спростовані в суді за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора в порядку частини 1 статті 20 Закону про банкрутство, незалежно від наявності рішення суду в позовному провадженні про грошове стягнення з боржника за такими зобов'язаннями, як солідарного чи субсидіарного відповідача за зобов'язаннями третьої особи, оскільки прийняття на себе таких зобов'язань боржником (визнання грошових вимог у справі про банкрутство за фіктивними правочинами третіх осіб) порушує права інших конкурсних кредиторів на задоволення їх вимог за рахунок майна боржника та сприяє включенню до реєстру вимог кредиторів, які випливають з недійсних правочинів.

Відтак, за наявності спору про спростування таких дій боржника на час розгляду вимог кредиторів, такий спір повинен бути розглянутий судом до моменту розгляду спірних вимог кредитора, оскільки протилежне матиме наслідком включення до реєстру вимог кредитора за недійсним правочином.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за договорами купівлі-продажу цінних паперів №902-БВ/15 від 08.07.2015 року, №904-БВ/15 від 09.07.2015 року та №909-БВ/15 від 10.07.2015 року Товариство з додатковою відповідальністю "Агро-Інвестмент" придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім-Велес" прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "ЗНВКІФ "Паритет" у бездокументарній формі на загальну суму 1 (один) мільярд гривень, зобов'язавшись оплатити їх до 31.07.2015 року (пункт 2.1.укладених договорів). Факт передавання Акцій від продавця покупцю за цими договорами кредитор підтверджує Актами виконаних послуг з прийому-передачі цінних паперів (іменних бездокументарних акцій ПАТ "ЗНВКІФ "Паритет" загальною номінальною вартістю 50 млн. грн. за ціною продажу 1 мільярд грн., в яких відсутня дата їх складення) (том грошових вимог кредитора ТОВ "Стоктайм", а.с. 35-44, 73-77). Також, матеріалами справи підтверджується відступлення 03.08.2015 року ТОВ "Дім-Велес" кредитору ТОВ "Стоктайм" своїх прав вимоги за договорами купівлі-продажу цінних паперів №902-БВ/15 від 08.07.2015 року, №904-БВ/15 від 09.07.2015 року та №909-БВ/15 від 10.07.2015 року із складенням Акта передачі прав вимоги від 03.08.2015 року та Акта передачі документів новому кредитору від 03.08.2015 року (том грошових вимог кредитора ТОВ "Стоктайм", а.с. 45-49). Крім того, в обґрунтування своїх грошових вимог кредитором ТОВ "Стоктайм" надано копію рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2015 року про солідарне стягнення з боржника, як із засновника Товариства з додатковою відповідальністю "Агро-Інвестмент", 1 (одного) мільярда гривень за відступленими йому правами вимоги оплати вартості зазначених цінних паперів із доказами часткового стягнення у виконавчому провадженні 1 407 907, 46 грн. з яких 1 279 915, 87 грн. перераховано ТОВ "Стоктайм" (том грошових вимог кредитора ТОВ "Стоктайм", а.с. 79-85, 88). Отже, грошові вимоги ТОВ "Стоктайм" заявлено без врахування фактичних обставин часткового припинення грошових зобов'язань їх виконанням.

Також, колегія суддів касаційного суду зазначає про обов'язок кредитора обґрунтувати свої грошові вимоги належними та достатніми доказами відповідно до частини 1 статті 23 Закону про банкрутство.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" №3480-IV від 23.02.2006 року (далі - Закон №3480-ІV), акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Статтею 3 Закону №3480-ІУ унормовано, що цінні папери за формою існування поділяються на бездокументарні цінні папери та документарні цінні папери. Бездокументарним цінним папером є обліковий запис на рахунку в цінних паперах у системі депозитарного обліку цінних паперів. Права на цінний папір та права за цінним папером, що існують в бездокументарній формі, належать власникові рахунка в цінних паперах, відкритого в депозитарній установі, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові.

Статтею 1 Закону України "Про депозитарну систему України" №5178-VI від 06.07.2012 року (далі - Закону №5178-VІ) визначено реєстр власників іменних цінних паперів як перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією.

Статтею 4 Закону №5178-VI визначено порядок набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери.

Частиною 3 статті 6 Закону №5178-VI передбачено, що внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, вчинених на фондових біржах або поза фондовою біржею, якщо проводяться розрахунки за принципом "поставка цінних паперів проти оплати", здійснюється Центральним депозитарієм або Національним банком України (відповідно до компетенції, визначеної цим Законом) з наступним відображенням (у разі необхідності) таких змін на рахунках у цінних паперах депозитарними установами та/або депозитаріями-кореспондентами в установленому Комісією порядку, на підставі інформації, що подається Розрахунковим центром (інформації, що подається фондовою біржею, у разі провадження клірингової діяльності Центральним депозитарієм). Центральний депозитарій або Національний банк України зобов'язаний підтвердити отримання зазначеної інформації в порядку і строки, що визначені Комісією.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону №5178-VI визначено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

Отже, для вчинення правочинів з відчуження акцій ПАТ "ЗНВКІФ "Паритет" загальною номінальною вартістю 50 млн. грн., ТОВ "Дім-Велес" повинен був надати виписки з рахунка в цінних паперах у депозитарній установі, яка здійснює облік акцій зазначеної юридичної особи, а факт набуття зазначеної кількості акцій ТОВ "Дім-Велес" у належному порядку відповідно до законодавства про цінні папери також підтверджується випискою з рахунка у цінних паперах про облік за ним у депозитарній установі зазначеної кількості акцій.

Разом з тим, кредитором ТОВ "Стоктайм" не надано в обґрунтування його грошових вимог належних доказів набуття права власності на 50 млн. акцій, номінальною вартістю 50 мільйонів грн. відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів 08-10 липня 2015 року, а отже не підтверджено первісними документами права вимоги первісного кредитора ТОВ "Дім-Велес" до ТДВ "Агро-Інвестмент" , що є порушенням вимог статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України".

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про скасування судових актів про визнання грошових вимог кредитора ТОВ "Стоктайм" як таких, що прийняті з порушенням зазначених норм матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи підтверджується, що скаржник Торговий дім "Насіння" зазначав про наявність в ЄРДР офіційної інформації про порушення кримінальної справи №56669054 та наявність у ній висновку Державної служби фінансового моніторингу, наданого на виконання статті 18 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження масового знищення", згідно якого встановлено, що підприємство ТОВ "Стоктайм" здійснювало проведення фінансових операцій (перерахування безготівкових грошових коштів, які не мали очевидної економічної доцільності) та має ознаки фіктивної господарської діяльності.

Апеляційний суд відхилив доводи скаржника в цій частині з посиланням на ненадання скаржником вироку у кримінальній справі про засудження посадових осіб ТОВ "Стоктайм" за здійснення фіктивної підприємницької діяльності.

Колегія суддів касаційного суду зазначає що встановлення факту незасудження посадових осіб юридичної особи за здійснення фіктивної підприємницької діяльності не звільняє суд у справі про банкрутство від дослідження обставин фіктивності (недійсності) укладених правочинів чи вчинення майнових дій відповідно до статті 20 Закону про банкрутство, які можуть породжувати незаконні грошові вимоги кредиторів до боржника за наявності відповідних звернень інших кредиторів чи розпорядника майном боржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Дочірнього сільськогосподарського підприємства "ОВАС-АГРО" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "ОВАС" задовольнити.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.08.2016 року (в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" до ТОВ "Агро XXI") у справі №918/54/16 скасувати.

Справу №918/54/16 направити на новий розгляд грошових вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Стоктайм" до Господарського суду Рівненської області в іншому складі суду в зазначеній частині.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко