номер провадження справи 24/80/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 Справа № 908/2453/16

за позовом Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Олександрійського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (Артема), 79А; )

до відповідача: Громадська спілка Міжнародний союз козаків Запорізька Січ (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська (Комунарівська), буд. 64; )

про стягнення суми

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 11.07.2016р. № 239/20-19

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

19.09.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Олександрійського району з вимогами до Міжнародного союзу козаків Запорізька Січ про стягнення з відповідача 9 675,13 грн. основного боргу, 1 677,22 грн. пені, 148,99 грн. 3% річних, 351,53 грн. інфляції.

Ухвалою від 19.09.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/2453/16, присвоєно провадженню номер 24/80/16. Справу призначено до розгляду на 17.10.2016р.

Ухвалою від 17.10.2016р. розгляд справи відкладений на 21.11.2016р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 21.11.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2010р. № 600816, на виконання умов якого позивач в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 9 675,13 грн. В порушення умов договору відповідач не здійснив оплату за спожиту теплову енергію в спірному періоді. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний період складає 9 675,13 грн. На підставі п. 7.2.8. договору відповідачу нараховано пеня в розмірі 1 677,22 грн. за загальний період з 20.11.2015р. по 16.08.2016р., 148,99 грн. 3% річних за період з 20.11.2015р. по 16.08.2016р. та 351,53 грн. інфляції за період грудень 2015 року - липень 2016 року. З урахуванням викладеного, просить суд, на підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198, Закону України «Про відповідальність про несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, документи, витребувані судом, не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи відповідач був попереджений належним чином, в порядку статті 64 ГПК України, ухвалами суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, що направлено на адресу відповідача, яка зазначена у позові.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору. Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2010р. між Концерном Міські теплові мережі (Теплопостачальна організація) в особі директора філії Концерну Міські теплові мережі Жовтневого району та Міжнародним союзом козаків Запорізька Січ (Споживач) укладений договір № 600816 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з додатками до нього, за умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Розділом 10 договору встановлено, що цей договір діє з 01.05.2010р. до 01.05.2011р. Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 9 675,13 грн.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору енергопостачання.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Сторони в договорі встановили наступний порядок розрахунків.

Згідно з п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі (п. 6.3.)

Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.5.).

Позивач щомісяця направляв відповідачу акти та рахунки (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу відповідача містяться в матеріалах справи). Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав.

Відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за спірний період в сумі 9 675,13 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач всупереч умовам договору заборгованість за вказаний період не оплатив. Доказів висунення заперечень позивачу з приводу отриманої теплової енергії не надав.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основного боргу складає 9 675,13 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 675,13 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 677,22 грн. пені за загальний період з 20.11.2015р по 16.08.2016р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. (з наступними змінами та доповненнями) розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня (стаття 3).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2.8. договору, який передбачає, що у разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленому у п. 6.3. цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати, Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Як вбачається з розрахунку пені, долученого позивачем до позовних матеріалів, останнім нарахована пеня на суму заборгованості за загальний період з 20.11.2015р. по 16.08.2016 р. включно.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків є доведеним. Вимога про стягнення пені заявлена обґрунтовано. Однак, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки, зокрема, в частині визначення кількості днів прострочення. А саме: позивач помилково включає останній день (20 число місяця, наступного за розрахунковим), в який необхідно здійснити оплату, в період прострочки.

Суд вважає, що у розрахунку позивачем не взято до уваги, що згідно з ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок та умови договору (п. 7.2.8.), згідно якого пеня нараховується з наступного дня після закінчення терміну сплати.

У пункті 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобовязати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Здійснивши за допомогою інформаційної системи Законодавство перерахунок пені в межах заявленого позивачем загального періоду (починаючи з наступного дня, не враховуючи в період прострочення 20 число місяця, наступного за розрахунковим), судом встановлено, що сума пені, яку належить стягнути з відповідача, складає 1 694,73 грн. за загальний період з 21.11.2015р. по 16.08.2016р. включно. Однак, не виходячи за межі позовних вимог, судом стягується з відповідача пеня у розмірі 1 677,22 грн. за загальний період з 21.11.2015р. по 16.08.2016р.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 148,99 грн. 3% річних за загальний період з 20.11.2015р. по 16.08.2016р. та 351,53 грн. інфляції за період грудень 2015 року липень 2016 року.

Враховуючи, що прострочка платежу починається з наступного дня, не враховуючи в період прострочення 20 число місяця, наступного за розрахунковим, вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 147,88 грн. за період з 21.11.2015р. по 16.08.2016р. В іншій частині вимоги відхиляються.

Вимоги в частині стягнення 351,53 інфляції за період грудень 2015р. липень 2016р. є доведеними та задовольняються судом.

З підстав зазначених вище, позов задоволено частково.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 377,88 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської спілки Міжнародний союз козаків Запорізька Січ (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська (Комунарівська), буд. 64; ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2813 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - основний борг в сумі 9 675 (девять тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 13 коп.

Видати наказ

Стягнути з Громадської спілки Міжнародний союз козаків Запорізька Січ (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська (Комунарівська), буд. 64; ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок 1951 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - пеню в сумі 1 677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. 22 коп., 3% річних в сумі 147 (сто сорок сім) грн. 88 коп., інфляційні втрати в сумі 351 (триста пятдесят одна) грн. 53 коп.

Видати наказ.

Стягнути з Громадської спілки Міжнародний союз козаків Запорізька Січ (69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська (Комунарівська), буд. 64; ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок 1951 у філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) - судові витрати в сумі 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 88 коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 23.11.2016р.