ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р.Справа № 922/3149/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Селянське (фермерське) господарство "Вітченко", с. Солониця
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод", м. Богодухів
про стягнення 60.468,22грн.
за участю представників:

позивач - не з'явився;

відповідач - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016р. С(Ф)Г «Вітченко» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Богодухівський молзавод», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 59.970,38грн. та трьох відсотків річних у розмірі 497,84грн. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором від 17.11.2015р. №28 в частині повної та своєчасної оплати товару поставленого позивачем, а саме в порушення умов п.3.2. договору оплата товару здійснюється за кожну партію, що надійшла, протягом 5 (пяти) банківських днів, відповідач не сплатив у повному обсязі вартість товару за прийомною квитанцією від 31.05.2016р. №65. В звязку із наведеним, відповідачу, окрім суми основної заборгованості, нараховані, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, три проценти річних. В якості правових підстав позову вказує на норми ст.ст. 526, 530, 536, 610-612, 625 ЦК України, ст.ст.216, 218, 230-232 ГК України.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 14.11.2016р. через канцелярію господарського суду надав заяву (вх. №38562), в якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 14.11.2016р. через канцелярію господарського суду Харківської області надав відзив (вх. №38719), в якому повідомляє про повне погашення суми основного боргу, надав платіжні доручення про сплату. Крім того, просить суд провести розгляд справи без участі представника відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між ТОВ "Богодухівський молзавод" (покупець) та С(Ф)Г "Вітченко" (продавець) було укладено Договір від 17.11.2015р. №28 (т. I., а.с. 20-21), відповідно п.п. 1.1., 2.2.1 Договору, С(Ф)Г "Вітченко" зобов'язується продати ТОВ "Богодухівський молзавод" молоко - сирець відповідно до ДСТУ 3662-97 у перерахунку на молоко по базисному жиру (3.4%) та базисному білку (3,0%), а ТОВ "Богодухівський молзавод" своєчасно прийняти продукцію, поставлену продавцем, у відповідності з цим договором і додатковою угодою.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата за продукцію здійснюється за договірними цінами, що регулюються додатковим протоколом узгодження цін, що додається до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

06.05.2016р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаток (протокол погодження ціни) до Договору, в якому закупівельна ціна на молоко - сирець складає 5.400,00грн. за 1т., в т.ч. ПДВ. (т.I., а.с. 32).

Згідно п. 3.2. Договору, продукція, що поставляється оплачується покупцем виходячи з кількості фактично прийнятої продукції за безготівковим розрахунком. Покупець гарантує провести оплату за кожну партію, що надійшла, протягом 5 (п'яти) банківських днів.

Згідно прийомної квитанції від 31.05.2016р. №65 С(Ф)Г "Вітченко" передав товар ТОВ "Богодухівський молзавод" на загальну суму 92.801,60грн., в т.ч. ПДВ - 18.560,32грн., загальна вартість поставленого товару склала 11.361,92грн. (т.I., а.с. 23).

Як стверджує позивач у позовній заяві, що визнається відповідачем і у тому числі підтверджується підписаним представниками сторін та завіреним печатками актом звірки взаємних розрахунків (т.I., а.с. 24), сума до сплати за поставлений товар останньому в травні 2016р. склала 79.970,38грн.

Втім, в порушення умов договору відповідачем вартість отриманого товару було сплачено частково в сумі 20.000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.06.2016р. №19129 на суму 10.000,00грн. та платіжним дорученням від 04.07.2016р. №19257 на суму 10.000,00грн. (т.I., а.с. 25-26), внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем становить 59.970,38грн. (79.970,38грн.-20.000,00грн. = 59.970,38грн.)

Враховуючи те, що відповідач розрахунок за поставлений товар здійснив не в повному обсязі, за даними позивача заборгованість станом на дату подачі позову складала 59.970,38грн. основного боргу та 497,84 трьох відсотків річних, а всього 60.468,22грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В даному разі, як вбачається з матеріалів справи предмет спору відсутній в частині стягнення основного боргу у розмірі 59.970,38грн. у звязку зі сплатою її відповідачем позивачеві після подачі позову. Факт оплати підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 59.970,38грн.

Стосовно решти позовних вимог суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених норм та на підставі встановлених судом обставин справи, перевіривши правильність нарахування позивачем трьох відсотків річних в розмірі 497,84грн. суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача та мінімальна сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", складає 1.378,00грн. суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1.378,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 629, 655, 692, 721 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" (61203, Харківська область, м. Богодухів, провулок Харківський, 6) на користь селянського (фермерського) господарства "Вітченко" (, 39141, вул. Молодіжна, 13, с. Солониця, Козельщинського району Полтавської області) 497,84 грн. трьох відсотків річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" (61203, Харківська область, м. Богодухів, провулок Харківський, 6) на користь селянського (фермерського) господарства "Вітченко" (, 39141, вул. Молодіжна, 13, с. Солониця, Козельщинського району Полтавської області) 1378,00грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 59.970,38грн. основного боргу.

Повне рішення складено 18.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_1

/Справа №922/3149/16/