ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Справа № 910/2843/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м. Київ (далі - Товариство),

на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016

зі справи № 910/2843/16

за позовом Товариства

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі - територіальне відділення АМК),

про визнання недійсним рішення,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Комплекс", м. Київ (далі - ТОВ "Бетон Комплекс").

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Норець Н.О., Товмача С.М.,

відповідача - Клюсової Т.М., Коваленко В.П.,

третя особа - Прокопенко Т.Ю.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 15.12.2015 № 56 у справі № 140-03/12.14 (далі - оспорюване рішення).

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2016 (суддя Бондарчук В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 (колегія суддів у складі: Рябуха В.І. - головуючий, Калатай Н.Ф. і Ропій Л.М.), у позові відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано порушенням господарськими судами у розгляді справи статей 42, 47, 32-34, 41, 43, 84, 105 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У відзиві на касаційну скаргу територіальне відділення АМК заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про правомірність висновків попередніх судових інстанцій, покладених в основу оскаржуваних судових рішень, і просить останні залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

ТОВ "Бетон Комплекс" у відзиві на касаційну скаргу так само заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, і просить ці рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судові інстанції у розгляді справи виходили з таких обставин та висновків.

Згідно з оспорюваним рішенням:

- визнано, що Товариство в особі Київ-Петрівської філії у період з 01.01.2013 по 15.04.2015 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій № № 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, оскільки не мало жодного конкурента на цьому ринку (пункт 1);

- дії Товариства в особі Київ-Петрівської філії, що полягають у встановленні економічно необґрунтованої вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2);

- за вчинення зазначеного порушення відповідно до частини другої статті 52 Закону на Товариство в особі Київ-Петрівської філії накладено штраф у сумі 68 000 грн. (пункт 3);

- Товариство в особі Київ-Петрівської філії зобов'язано припинити порушення, викладене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, шляхом приведення вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка до економічно обґрунтованого рівня (пункт 4).

В оспорюваному рішенні було встановлено, що відповідно до частини першої статті 12 Закону Товариство в особі Київ-Петрівської філії на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка у період з 01.01.2013 по 15.04.2015 займало монопольне (домінуюче) становище, оскільки не мало жодного конкурента на цьому ринку.

На підставі зібраних доказів відповідачем було встановлено, що Товариством та державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - Залізниця) укладено договір від 16.07.2010 № 199 (далі - Договір) про експлуатацію залізничної під'їзної колії при станції Київ-Петрівка Південно-Західної залізниці.

Пунктом 1 Договору передбачено, що на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику (Товариству). Відповідно до пункту 6 Договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом Залізниці на колії №№ 12, 14, 15 парку станції Київ-Петрівка. Здавання вагонів проводиться на колії №№ 12, 14, 15 сортувального парку станції Київ-Петрівка. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (Товариства).

За інформацією Товариства (лист № 09-8/3146), у його власності перебувають, зокрема, залізничні під'їзні колії та стрілочні переводи.

Згідно з листом від 15.04.2015 № НЗТ-4/183 подавання та збирання вагонів на колії №№ 1, 2, 4 ТОВ "Бетон Комплекс" неможливо проводити без використання сортувальних колій, на яких відбувається накопичення вагонів згідно з технологією роботи станції Київ-Петрівка. Крім того, відповідно до пункту 2.7 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, подавання та збирання вагонів на колії ТОВ "Бетон Комплекс" неможливо здійснювати без участі Товариства, оскільки ТОВ "Бетон Комплекс" є контрагентом Київ-Петрівської філії Товариства та його залізнична під'їзна колія примикає стрілочним переводом до колії Київ-Петрівської філії Товариства.

Товариство в особі Київ-Петрівської філії за період з 01.07.2013 по 30.06.2014 надавало ТОВ "Бетон Комплекс" послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договору № 030, а починаючи з серпня 2014 року (у зв'язку з недосягненням згоди з істотних умов договору від 01.08.2014 № 30 на надання аналогічних послуг) - на умовах спрощеної форми договору (заявки) за тарифами/цінами, що діють на момент надання послуг.

Залізниця у листі № 09-8/1120 повідомила, що Київ-Петрівська філія Товариства протягом 2013 - 2014 років та станом на 15.04.2015 використовувала колії № 12, 14, 15 сортувального парку станції Київ-Петрівка. На станції Київ-Петрівка Південно-Західної залізниці інших суб'єктів господарської діяльності, які б мали чи мають право виїзду на колії станції, немає. Подача та збирання вагонів, що прибувають на адресу інших вантажовласників, проводиться локомотивом залізниці у відповідності до умов укладених договорів про подачу та збирання вагонів.

Товариство в особі Київ-Петрівської філії користується коліями №№ 12, 14, 15 сортувального парку станції Київ-Петрівка, коли виїжджає для збирання вагонів, що надійшли на адресу контрагентів під час виставлення вагонів з під'їзної колії після закінчення вантажних операцій контрагентами. Стягнення будь-яких коштів з позивача за дане використання колій не передбачено.

За інформацією Залізниці (лист №09-8/1120), послуги з подачі та збирання вагонів можуть надавати суб'єкти підприємницької діяльності, що мають відповідні технічні засоби (локомотиви), навчений (відповідної кваліфікації) штат та відповідають іншим вимогам, що передбачені законодавством України, в тому числі про залізничний транспорт, а саме: мають залізничну під'їзну колію на правах власності або іншому праві; отримали у встановленому порядку дозвіл на право виїзду локомотива на колії загального користування; уклали із Залізницею договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії; мають контрагентів відповідно до пункту 2.7 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, що в межах своєї залізничної під'їзної колії примикають залізничними коліями, або мають окремі вантажні фронти.

Лише Товариство є власником колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, має відповідний договір про експлуатацію зазначених колій (із Залізницею) та контрагента в особі ТОВ "Бетон Комплекс".

Територіальним відділенням АМК правильно визначено монопольне становище позивача на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка.

Товариством не подано жодних доказів на підтвердження того, що воно зазнає значної конкуренції на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка.

В оспорюваному рішенні зазначено, що територіальним відділенням АМК проведено порівняльний аналіз тарифів 2013 та тарифів 2014 років за статтями витрат калькуляцій-1 та 2. З нього вбачається, що матеріальні та амортизаційні витрати, витрати на оплату праці, відрахування на соціальні заходи, загальновиробничі та адміністративні витрати при перевезенні 1 т вантажу на відстань до 3 км при обсягах перевезення "від 1 т до 10 000 т", які закладені у тарифи 2014 року, зменшилися у порівнянні з витратами, закладеними у тарифи 2013 року. Разом з тим вартість перевезення 1 т вантажу (у вказаному діапазоні) збільшилася з 10,10 грн./т без ПДВ до 10,99 грн./т без ПДВ (на 8,8 %).

Витрати, закладені при формуванні вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом при обсягах перевезень "від 30 001 т до 40 000 т", у 2014 році в порівнянні з 2013 роком зросли в середньому у 2,4 раза, а при обсягах перевезень "від 80001 т і більше" - у середньому у 2,8 раза.

У ході розгляду справи встановлено, що витрати на оплату праці в цілому по Товариству у 2014 році в порівнянні з 2013 роком зменшилися на 11,86 % (у 2013 році витрати на оплату праці складали 92 991 тис. грн., а у 2014 році - 81 958 тис. грн.).

Витрати на оплату праці по Київ-Петрівській філії Товариства, які були закладені у тариф 2014 році, зросли в порівнянні з витратами, які були закладені у тариф 2013 року, причому зазначені витрати, закладені при обсягах перевезень "від 30 001 т до 40 000 т" та "від 80001 т і більше", зросли майже у 3 рази.

За результатами аналізу розрахунків встановлено, що до статті "матеріали витрати" та до статті "загальновиробничі витрати" двічі включені витрати на державний нагляд, зокрема, витрати на підготовку відповідних документів, що регламентують роботу підприємства (декларація потенційно небезпечного об'єкт) та підготовка відповідних документів, що регламентують роботу підприємства (план ліквідації аварійних ситуацій). За інформацією Товариства, підтвердженням запланованих витрат можуть служити фактичні витрати, які були понесені ним у 2013 році. У 2014 році Товариство не понесло витрат на підготовку відповідних документів, що регламентують роботу об'єкта підвищеної небезпеки, зокрема декларації безпеки.

Товариством не подано інформації та доказів, які підтверджували б необхідність розроблення (позачергового перегляду) ПЛАС у 2014 році, а також не надало підтверджувальних документів щодо фактичного розроблення (позачергового перегляду) ПЛАС у 2014 році, при цьому витрати на підготовку зазначеного документа включило до розрахунків.

На відрядження Товариством закладено витрати у розмірі 6,2 тис.грн., водночас з аналізу витрат по елементах за 2013 рік, наданого Товариством для підтвердження зазначеної інформації встановлено, що у 2013 році Товариством було витрачено на відрядження лише 3,9 тис.грн. Документів, які підтверджували б розмір фактично витрачених коштів на відрядження у 2013 році у розмірі 6,2 тис.грн., Товариством не надано. Тобто Товариство завищило розмір на відрядження на 58,97 %.

Товариство зазначило, що підтвердженням запланованих витрат можуть служити витрати, які були понесені Київ-Петрівською філією у 2013 році та надало копії підтверджувальних документів, з яких встановлено, що фактично на навчання у 2013 році було витрачено лише 1,348 тис.грн. Тобто у 2014 році Товариство завищило розмір витрат на навчання на 2,352 тис. грн., або на 74,5 %.

Територіальне відділення АМК дійшло висновку, що включення до розрахунків завищеного розміру витрат та витрат, не передбачених Методичними рекомендаціями щодо формування тарифів на перевезення вантажів та інші послуги, що надаються ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", затвердженими Міністерством транспорту та зв'язку України від 30.11.2007 № 1094 (далі - Методичні рекомендації), призвело до встановлення Товариством в особі Київ-Петрівської філії економічно необґрунтованої вартості послуг на перевезення вантажів залізничним транспортом.

При цьому за умов існування значної конкуренції на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій № № 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка споживачі (суб'єкти господарювання) мали б можливість відмовитись від послуг Товариства в особі Київ-Петрівської філії, яке встановило економічно необґрунтовану вартість зазначених послуг, та обрати іншого суб'єкта надання таких послуг з більш вигідною (нижчою) вартістю послуг.

Територіальне відділення АМК у спірному рішенні повно та всебічно дослідило відповідний товарний ринок та вмотивовано встановило, що дії Товариства в особі Київ-Петрівської філії, що полягають у встановленні економічно необґрунтованої вартості послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка, шляхом встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання Позивача про призначення судової експертизи, оскільки така експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судом апеляційної інстанції додатково зазначено таке.

Відповідно до листа Товариства від 22.09.2015 № НЗ-1-4/1597 подавання та забирання вагонів на колії ТОВ "Бетон Комплекс" неможливо проводити без використання сортувальних колій №№ 12, 14, 15.

З листа ПАТ "Оболонь" від 25.06.2015 № 1659/0/2-15 вбачається, що ПАТ "Оболонь" не надавало послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колії №№ 12, 14, 15 сортувальної станції Київ-Петрівка, в тому числі протягом періоду з 01.01.2013 по 15.04.2015. ПАТ "Оболонь" не може самостійно надавати послуги з перевезення без господарських відносин з Товариством, оскільки не має власних залізничних колій з'єднаних з сортувальною станцією Київ-Петрівка.

Матеріалами справи спростовується твердження Товариства, що крім нього послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням колій №№ 12, 14, 15 станції Київ-Петрівка можуть надати інші суб'єкти господарювання.

У прийнятті оспорюваного рішення відповідач вірно визначив товарні межі ринку, часові межі ринку, перелік основних споживачів товарів (товарних груп), потенційних конкурентів, які можуть надавати аналогічні послуги, а також здатність суб'єкта господарювання визначати чи суттєво впливати на умови надання послуги на ринку та обмежувати конкуренцію.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення.

Відповідно до положень Закону:

- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем (пункт 2 статті 50);

- суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, якщо, зокрема, на цьому ринку у нього немає жодного конкурента (частина перша статті 12);

- зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (частина перша статті 13);

- зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 1 частини другої статті 13);

- за порушення, передбачені пунктом 2 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, передбаченому згідно з абзацом другим частини другої статті 52 названого Закону;

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59).

З огляду на наведені законодавчі приписи та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, з'ясувавши, зокрема, відсутність доказів наявності у Товариства конкурентів на відповідному ринку послуг та неправомірність нарахування ним економічно необґрунтованої вартості послуг на перевезення вантажів залізничним транспортом, попередні судові інстанції дійшли заснованих на законі висновків про правильність кваліфікації згідно з оспорюваним рішенням дій Товариства як зловживання монопольним (домінуючим) становищем, а, отже, й про відсутність підстав для визнання такого рішення недійсним.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують. Скаржник, зазначаючи про порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, фактично вдається до заперечення обставин, установлених цими судовими інстанціями, та спростування здійсненої ними оцінки доказів. Однак згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Відтак перевірка та оцінка зазначених доводів перебуває поза межами перегляду справи в суді касаційної інстанції. Водночас скаржником не наведено обґрунтованих доводів щодо порушення або неправильного застосування судовими інстанціями встановлених статтею 43 ГПК України правил оцінки доказів.

Невиконання скаржником (як позивачем) у судах попередніх інстанцій свого процесуального обов'язку стосовно доведення належними доказами тих обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог (частини перша і друга статті 43, частина перша статті 33, частина перша статті 34 ГПК України) в силу наведеного припису частини другої статті 1117 ГПК України не може бути надолужене в суді касаційної інстанції.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 зі справи № 910/2843/16 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Васищак

Суддя Б. Львов