ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2016 Справа № 17/148/10

Суддя Корсун В.Л. розглянувши скаргу ВАТ Запоріжжяобленерго за вих. від 13.10.16 № 008-32/15604 про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ щодо стягнення виконавчого збору та про визнання недійсною постанови від 22.09.16 про стягнення виконавчого збору по ВП № 27903260

за позовною заявою: державного підприємства Енергоринок, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27

до відповідача: відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про стягнення 276 293 703,34 грн.

заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 31.12.15 № 41

від ВПВР Департаменту ДВС МУЮ: ОСОБА_2, довіреність від 30.12.15 № 20-22/561

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою від 24.06.10 судом затверджено мирову угоду та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі № 17/148/10 припинено.

18.10.16 до господарського суду Запорізької області від ВАТ Запоріжжяобленерго надійшла скарга за вих. від 13.10.16 № 008-32/15604 в прохальній частині якої заявник просить суд визнати:

- неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 по справі № 17/148/10 та

- недійсною постанову ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 22.09.16 про стягнення з відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (далі за текстом ВАТ Запоріжжяобленерго) виконавчого збору прийняту в рамках виконавчого провадження № ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10.

18.10.16 автоматизованою системою документообігу господарського суду вище названа скарга передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 18.10.16 суддею Корсуном В.Л. прийнято вказану скаргу до розгляду, судове засідання призначено на 16.11.16.

За клопотанням представників скаржника (відповідача) та ВПВР Департаменту ДВС МЮУ розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Заявник (відповідач) у скарзі від 13.10.16 № 008-32/15604 на дії ВПВР Департаменту ДВС МЮУ зазначив наступне. Ухвалою від 24.06.10 судом у звязку з затвердженням мирової угоди провадження у справі № 17/148/10 припинено на підставі п. 7 ст. 80 ГПК України. 28.07.11 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10. У постанові про відкриття виконавчого провадження держвиконавцем визначено «боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови», тобто до 03.08.11. При цьому, представник скаржника зазначає, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу ВАТ «Запоріжжяобленерго» лише 03.08.11, тобто в останній день встановленого строку для самостійного виконання, та отримана відповідно після спливу цього, що підтверджується відбитком поштового штемпелю про дату відправки на конверті та відбитком вхідного штампу ВАТ «Запоріжжяобленерго» на супровідному листі. ОСОБА_1 того, у зв'язку з включенням ВАТ «Запоріжжяобленерго» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», виконавче провадження відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження) підлягало обов'язковому зупиненню. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження) держвиконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 34 цього Закону, не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Про наявність підстави для обов'язкового зупинення виконавчого провадження держвиконавець був обізнаний вже на час відкриття виконавчого провадження, оскільки на виконанні у відділі знаходились інші виконавчі документи відносно ВАТ «Запоріжжяобленерго», виконання яких було зупинено з зазначеної підстави. Таким чином, на думку скаржника, виконавче провадження з примусового виконання ухвали від 24.06.10 у справі № 17/148/10 повинно було бути зупинено не пізніше наступного дня після його відкриття, тобто не пізніше 29.07.11. Отже, строк для добровільного виконання рішення мав бути поновлений після усунення обставини, яка стала підставою для зупинення виконавчого провадження, та поновлення виконавчого провадження. Про зазначені обставини додатково було повідомлено держвиконавцю листом від 11.08.11 вих. № 008-82/6045, який отримано уповноваженою особою Органу виконання 16.08.11. В порушення вищезазначених вимог Закону постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 27903260 держвиконавцем було прийнято лише 16.09.11. Після усунення обставини, яка стала підставою для зупинення виконавчого провадження, виконавче провадження поновлено постановою від 24.05.16. Керуючись ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», органом виконання прийнято постанову від 22.09.16 про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору у розмірі 226 531,66 грн. в мотивувальній частині якої зазначено: «Рішення суду боржником в строк для самостійного виконання не виконано». Однак, після поновлення виконавчого провадження станом на день прийняття оскаржуваної постанови орган виконання жодним документом не поновив ВАТ «Запоріжжяобленерго» строк для самостійного виконання рішення та не довів його до відома останнього, а отже, не встановив реальний строк для самостійного виконання. Таким чином, на думку скаржника, ВАТ «Запоріжжяобленерго» було фактично позбавлено можливості скористатись гарантованим законом правом на самостійне виконання рішення у встановлений для цього строк. З огляду на викладене, просять суд задовольнити скаргу за вих. від 13.10.16 № 008-32/15604 у повному обсязі.

Представник ВПВР Департаменту ДВС МУЮ в судовому засіданні підтримав надані у справі заперечення викладені у відзиві на скаргу від 14.11.16 та зазначив, що на виконанні у відділі ВПР Департаменту ДВС МУЮ перебуває зведене в/п № 51096769 про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго», до складу якого входить ВП № 27903260 з примусового виконання ухвали № 17/148/10 виданої 24.06.10 господарським судом Запорізької області про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ДП «Енергоринок». До відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ надійшла на виконання ухвала господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10. Згідно заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.06.11 № 07/71-4402 розмір заборгованості складає 2 096 626,36 грн.(про строчка зобовязання за жовтень - грудень 2010 р.). 28.07.11 держвиконавцем у відповідності до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 28.07.11) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання вимог виконавчого документу до 7 днів з моменту винесення постанови. Представник ВПВР Департаменту ДВС МУЮ наголосив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.07.11 ВП № 27903260 оскаржена не була. Звернув увагу суду на те, що відкладення провадження виконавчих дій є правом держвиконавця, а не обов'язком. Тим більш, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» з такою заявою до держвиконавця не зверталось. ВАТ «Запоріжжяобленерго» повідомлено листом від 11.08.11 № 008-82/6045 про те, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та додано відповідні виписки з Реєстру. 16.09.11 держвиконавцем на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на 06.07.07) винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Постанову про зупинення виконавчого провадження від 16.09.11 ВП № 27903260 оскаржено не було. 23.05.13 держвиконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження. 30.08.13 держвиконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. 15.01.14 держвиконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження. 24.05.16 держвиконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження № 27903260. 30.05.16, 07.07.16, 26.08.16 держвиконавцем стягувачу за виконавчим провадженням - ДП «Енергоринок» направлялись вимоги щодо надання інформації стосовно простроченої заборгованості за наказом господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10 із наданням підтверджуючих документів. Згідно наданої відповіді від 08.06.16 за вих. № 01/44-5800 визначено суму простроченої заборгованості - 4 438 175,53 грн. Згідно наданої відповіді від 18.07.16 за вих. № 01/44-7493 сума простроченої заборгованості складає 2 265 316,64 грн. Відповідно до наданої відповіді від 06.09.16 за вих. №03/44-8839, сума простроченої заборгованості складає 2 265 316,64 грн.

У звязку із вказаним та через не виконання боржником виконавчого документа у повному обсязі (несплачена суму заборгованості згідно встановленої розстрочки - наявності суми простроченої заборгованості у розмірі 2 265 316,64 грн.) держвиконавець керуючись ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», 22.09.16 виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 226 531,66 грн. (10 % суми, що підлягає стягненню, а сума простроченої заборгованості згідно заяви стягувача 2 265 316,64 грн.).

Представник ВПВР Департаменту ДВС МУЮ зазначає, що держвиконавцем вчинено виконавчі дії, а саме, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд відмовити скаржнику в задоволені скарги.

Розглянувши скаргу ВАТ Запоріжжяобленерго на дії ВПВР Департаменту ДВС МЮУ суд дійшов висновку про наступне.

Частиною 1 ст. 1212 ГПК України закріплено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10-ти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно із ч. 1 ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 606-ХIV, у відповідній редакції) визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та ін. органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, ін. нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та ін. законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2, ст. 17 Закону № 606-ХIV, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу та на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У відповідності із ст. 17 вказаного Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема ухвали, накази господарських судів.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 25 Закону № 606-ХIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові держвиконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Енергоринок» заявою за вих. від 07.06.11 № 07/71-4402 звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просив відкрити виконавче провадження за ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10, згідно якої у боржника - ВАТ Запоріжжяобленерго виникла прострочка за зобовязаннями жовтень-грудень 2010 року на загальну суму 2 096 626,36 грн.

У вязку із поданням наведеної вище заяви ДП «Енергоринок», 28.07.11 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10. В постанові про відкриття виконавчого провадження держвиконавцем визначено «боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови». Вказана постанова була направлена боржнику супровідним листом від 02.08.11 № 13733-0-26-11/20-640/7 лише 03.08.11, що підтверджується відтиском штемпелю відповідної поштової установи на конверт, копія якого додана до матеріалів (скарги) справи.

16.09.11 постановою головного держвиконавця ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_3 зупинено виконавче провадження ВП № 27903260 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10 на підставі п.15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

23.05.13 постановою державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_4 поновлено виконавче провадження ВП № 27903260 на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

30.08.13 постановою державного виконавця відділу ВПР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_4 зупинено виконавче провадження ВП № 27903260 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10 на підставі п.15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

15.01.14 постановою держвиконавця ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_4 поновлено виконавче провадження № 27903260 на підставі ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

24.10.14 постановою головного держвиконавця ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_4 зупинено виконавче провадження № 27903260 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 № 17/148/10 на підставі п.15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

24.05.16 постановою головного держвиконавця ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_4 поновлено виконавче провадження ВП № 27903260 на підставі ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

30.05.16, 07.07.16, 26.08.16 заступником начальника ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_5 направлено вимоги за № 13733-0-26-11/5.-162/9., № 13733-0-26-11/5.-162/9. та № 13733-0-26/9 щодо надання інформації стосовно простроченої заборгованості за ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10 із наданням підтверджуючих документів.

Згідно з наданою відповіддю від 08.06.16 за вих. № 01/44-5800 сума простроченої заборгованості за ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10 становить 4 438 175,53 грн.

Відповідно до наданої відповіді від 18.07.16 за вих. № 01/44-7493, сума простроченої заборгованості за наказом господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10 складає 2 265 316,64 грн.

22.08.16 постановою заступника начальника ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_5 приєднано виконавче провадження № 27903260 до зведеного виконавчого провадження № 51096769.

Листом від 06.09.16 за вих. № 03/44-8839 ДП «Енергоринок» повідомило ВПВР Департаменту ДВС МУЮ, що сума простроченої заборгованості за ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.10 у справі № 17/148/10 складає 2265316,64 грн.

22.09.16 заступником начальника ВПВР Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_5 винесено постанову про стягнення з боржника ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору у розмірі 226 531,66 грн. на підставі ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вже зазначалось вище, постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.07.11 направлена на адресу боржника 03.08.11 (останній день строку, визначеного для самостійного виконання ухвали суду) та отримана останнім 08.08.11, тобто поза межами строку для самостійного виконання.

Вбачається, що сторона виконавчого провадження, яка не була повідомлена належним чином про відкриття виконавчого провадження, не володіє обєктивною інформацією стосовно строків для добровільного виконання судового рішення, у зв'язку з чим у боржника відсутня можливість здійснення своєчасного добровільного виконання судового рішення.

Отже, боржник фактично був позбавлений можливості скористатись гарантованим чинним законодавством правом на самостійне виконання ухвали суду у встановлений для цього строк.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Виходячи з приписів ст. 35 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), однією з підстав для відкладення виконавчих дій визначено несвоєчасне одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом.

Статтею 6 ЗУ "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції) визначено, що держвиконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Вбачається, що виконавчий збір є своєрідною санкцією за невиконання боржником вимог державного виконавця в межах наданого строку, та за переконанням суду, можливість стягнення виконавчого збору залежить від законності дій самого державного виконавця, а також від поважності причин, з яких боржник був позбавлений об'єктивної можливості виконати його вимогу у встановлений термін.

Вказана правова позиція суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові Вищого господарського суду України від 01.03.16 по справі № 908/1749/15-г (копія долучена до матеріалів справи).

Згідно з ч. 8 ст. 28 наведеного вище Закону (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження), постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Таким чином, суд виходить з того, що передумовою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, у розумінні вимог ст.ст. 25, 28 Закону України Про виконавче провадження, є: встановлення державним виконавцем реального строку для самостійного виконання боржником рішення суду та факт ненадання у встановлений строк документального підтвердження самостійного виконання рішення суду.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 № 14 роз'яснено, що суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими в ч. 2 ст. 24 Закону N 606-ХІУ, і був нереальним.

ОСОБА_1 того, згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ст. 32 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у т.ч. якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства надає суду підстави для висновку про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, передбачених ст. 32 Закону України Про виконавче провадження.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 28.01.15 по справі № 924/205/13-г (категорія справи № 3-217гс14).

Судом враховано, що в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа (ухвали суду від 24.06.10 про справі № 17/148/10) передбачених ст. 32 Закону України Про виконавче провадження.

З огляду на викладене вбачається, що державним виконавцем не надано боржнику реального строку для самостійного виконання рішення суду, а також не вчинено встановлених ст. 32 Закону України Про виконавче провадження дій спрямованих на примусове виконання ухвали суду від 24.06.10 про справі № 17/148/10.

Наведене вище надає суду підстави вважати, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Як наслідок, дії державного виконавця з винесення оскаржуваної постанови є не правомірними.

У звязку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ВАТ Запоріжжяобленерго за вих. від 13.10.16 № 008-32/15604 щодо вимоги про визнання неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі ВПВР Департаменту ДВС МЮУ) щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 по справі № 17/148/10.

Як наслідок, з підстав наведених вище у тексті цієї ухвали, судом визнається недійсною постанова ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 22.09.16 про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленерго виконавчого збору прийняту в рамках виконавчого провадження № ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10.

Керуючись ст. ст. 45, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ВАТ Запоріжжяобленерго за вих. від 13.10.16 № 008-32/15604 про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ щодо стягнення виконавчого збору та про визнання недійсною постанови від 22.09.16 про стягнення виконавчого збору по ВП № 27903260 задовольнити.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 по справі № 17/148/10 неправомірними.

Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.16 про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» виконавчого збору, прийняту в рамках виконавчого провадження ВП № 27903260 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 24.06.10 по справі № 17/148/10.

Суддя В.Л. Корсун