ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Справа № 910/5926/16

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Грека Б.М., Студенця В.І., за участі представника відповідача Ю. Ходаківського (дов. від 26.01.2016) та прокурора відділу Генеральної прокуратури України О. Кравчук, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23 травня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 3 серпня 2016 року у справі № 910/5926/16 за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", третя особа - Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, про відшкодування збитків у розмірі 47 162 грн 35 коп.,

УСТАНОВИВ:
У березні 2016 року заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Кархівської сільської ради звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 47 162 грн 35 коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, шляхом перерахування грошових коштів одержувачам: 14 148 грн 70 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України, 9 432 грн 47 коп. до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету, 23 581 грн 18 коп. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Кархівської сільської ради.

Відповідач позов не визнав.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 1 квітня 2016 року до участі у справі третьою особою залучено Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23 травня 2016 року (суддя О. Грєхова), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 3 серпня 2016 року, позов задоволено.

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" просить рішення та постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 22, 1166 і 1172 Цивільного кодексу України, статей 105 і 107 Лісового кодексу України, статей 41, 68 і 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статей 32, 33, 43 і 77 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Кархівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області і прокурор проти доводів касаційної скарги заперечують і в її задоволенні просять відмовити.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, проте її представник у судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 26 січня 2015 року Бахмацькою дистанцією захисних лісонасаджень державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" складено акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства, з якого вбачається виявлення самовільної порубки 18 дерев у межах смуги відведення залізниці, а саме в захисних насадженнях на перегоні Жукотки - Жидиничі 8+900-9+150 праворуч залізничної колії.

Земельна ділянка, на якій було виявлено самовільну порубку, знаходиться у постійному користуванні державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", що підтверджується державними актами на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,02 га серії ЯЯ № 370403, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 9 березня 2005 року № 89 і земельною ділянкою площею 169,1671 га серіїї ЯЯ № 376209, який видано на підставі рішень Чернігівської районної державної адміністрації від 8 червня 2010 року № 190 і від 12 листопада 2010 року № 398.

За правилами частини 2 статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вживати інших заходів; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 Лісового кодексу України). Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень (пункт 5 статті 64 Лісового кодексу України). Завданнями контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів є: забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; забезпечення додержання лісового законодавства органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами; забезпечення додержання лісового законодавства власниками лісів, постійними і тимчасовими лісокористувачами; запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення (стаття 93 Лісового кодексу України).

Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Господарськими судами встановлено, що дозвіл на вирубку дерев на території лісових насаджень відповідачу не видавався.

За змістом статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати, шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За фактом незаконної порубки дерев невідомими особами прокуратурою області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за статтею 246 Кримінального кодексу України. Особи, які вчинили кримінальне правопорушення, не встановлені.

Статтями 19, 64 і 86 Лісового кодексу України встановлено, що постійні лісокористувачі зобов'язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу. Забезпечення охорони і захисту лісів, серед інших, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що в державному територіально-галузевому об'єднанні "Південно-Західна залізниця" створено та діє відокремлений підрозділ "Бахмацька дистанція захисних лісонасаджень" і відповідно до підпункту 2.2 Положення про відокремлений підрозділ Бахмацька дистанція захисних лісонасаджень державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (далі - Положення) основними напрямками діяльності підрозділу, зокрема, є створення нових, збереження, експлуатація та охорона раніше створених снігозахисних, вітрозахисних, загороджувальних, озеленювальних лісонасаджень; проведення заходів силами відомчої лісової охорони Бахмацької дистанції захисних лісонасаджень щодо збереження лісонасаджень від самовільних рубок, пожеж, інших лісопорушень. До посадових обов'язків лісника відокремленого підрозділу "Бахмацька дистанція захисних лісонасаджень", згідно з посадовою інструкцією, належать: охорона лісів і іншого ввіреного йому майна в закріпленому за ним обході; контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу, що перебуває в користуванні дистанції; складання протоколів про виявлені порушення лісового законодавства, правил пожежної безпеки з обов'язковою подальшою передачею їх майстру або начальнику дільниці; припинення незаконної рубки і інших видів лісопорушень. Лісник несе відповідальність за збереження захисних лісонасаджень від самовільних порубок і пожеж (пункт 4.7 Посадової інструкції від 15 січня 2014 року).

Отже факт виявлення незаконної порубки лісу з однієї сторони та відсутність безпосередньо у відповідача, як особи, зобов'язаної здійснювати контроль за збереженням лісів, будь-якої інформації з приводу даного факту та своєчасного його виявлення, свідчить про незабезпечення відповідачем належної охорони лісу (бездіяльність), внаслідок чого скоєно незаконну порубку лісу та відповідно завдано шкоди навколишньому природному середовищу.

За правилами пункту 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач стверджує про відсутність таких елементів складу правопорушення як неправомірна (протиправна) поведінка заподіювача шкоди, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, проте за змістом статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання обов'язків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев.

Отже цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Протиправна бездіяльності таких осіб полягає у незабезпеченні працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Усупереч вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства, а також про відсутність його вини у протиправній бездіяльності. До того ж, відповідачем не було надано доказів проведення службового розслідування факту незаконної порубки дерев.

За таких обставин господарські суди дійшли правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду міста Києва від 23 травня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 3 серпня 2016 року у справі № 910/5926/16 залишити без змін, а касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя Б. М. Грек
Суддя В. І. Студенець