донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.11.2016 справа №3/5014/866/2012(9/11/2011)

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
cекретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідача від ВДВС розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не з»явився ОСОБА_6, за довіреністю Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
на ухвалу господарського суду Луганської області
від20.10.2016 р.
за скаргою на дії у справіПриватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ", м. Сєвєродонецьк Луганської області Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ №3/5014/866/2012(9/11/2011) (суддя Ворожцов А.Г.)
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
доПриватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про орган виконання судових рішеньстягнення 509 934 398,74 грн. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ", звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій, з врахуванням уточнень від 19.10.2016р., просив визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови №49101205 про стягнення виконавчого збору в розмірі 50 893 300,77грн. та визнати відповідну постанову недійсною.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014р. по справі №3/5014/866/2012(9/11/2011) постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. залишено без змін, на підставі чого було видано наказ від 08.10.2015р., 22.10.2015р. відкрито виконавче провадження, строк для самостійного виконання встановлено до 28.10.2015р.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015р. по справі №3/5014/866/2012(9/11/2011) касаційну скаргу ПрАТ "Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ" задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014р. скасовано в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, та направлено в цій частині на новий розгляд до господарського суду Луганської області. Тому, вважає, що наказ господарського суду Луганської області від 08.10.2015р. по справі №3/5014/866/2012(9/11/2011) не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

01.06.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», поза межами шестимісячного строку здійснення виконавчого провадження, винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 50 893 300,77грн. Послався на ч.5 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», за якою у разі закінчення виконавчого провадження у зв»язку зі скасуванням рішення, що підлягає виконанню на підставі виконавчого документу, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові. Зазначив, що стягнення виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця можливе лише у разі, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.10.2016 р., з врахуванням ухвали про виправлення описок від 14.11.2016р., відновлено пропущений строк для подання скарги Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об»єднання АЗОТ» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та прийнято скаргу до розгляду.

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, задоволено.

Визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50893300,77 грн.

Визнано недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50893300,77 грн.

Ухвала суду мотивована обґрунтованістю та доведеністю заявлених скаржником вимог.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 20.10.2016р. у справі №3/5014/866/2012(9/11/2011); відмовити Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» у задоволенні скарги на постанову про стягнення виконавчого збору від 01.06.2016р. по виконавчому провадженню №49101205.

Вважає ухвалу суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи. Зазначає, що виконавче провадження було відкрито на підставі наказу господарського суду Луганської області у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) від 08.10.2015р. (наказ не скасовувався та не визнавався таким, що не підлягає виконанню), Вищим господарським судом України рішення від 17.06.2014р. та постанова від 21.09.2015р. скасовані частково, видача нового наказу не передбачена, державний виконавець зобовязаний був виконувати судове рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вчинення державним виконавцем в рамках відкритого виконавчого провадження виконавчої дії поза межами шестимісячного строку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», не є підставою для визнання виконавчої дії незаконною, а складеного процесуального документу недійсним, та не впливає на законність оскаржуваної постанови. Такої підстави незаконності дій та недійсності процесуальних документів чинне законодавство не містить. Стверджує, що відповідно до приписів чинного на дату оспорюваної постанови законодавства, необхідною умовою для стягнення з боржника виконавчого збору є сам лише факт невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.11.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.11.2016р.

Представник Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в судовому засіданні 17.11.2016р. наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представник Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 17.11.2016р. підтримав доводи апеляційної скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

16.11.2016р. від Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із знаходженням представника відповідача на лікарняному.

Представники позивача та Державної виконавчої служби проти задоволення клопотання заперечили.

Судом апеляційної інстанції не задоволено подане відповідачем клопотання, виходячи з наступного.

Положеннями ст.77 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право відкладення розгляду справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

За приписами ч. 2 ст.102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації; адвокати. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Отже, відповідач не був позбавлений права направити в судове засідання іншого представника.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.11.2016р. про прийняття апеляційної скарги до провадження сторони не зобовязувалися забезпечити участь представників в судовому засіданні, крім того було попереджено, що у разі незявлення представників у судове засідання, апеляційну скаргу буде розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Згідно з положеннями ст.ст.101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та Державної виконавчої служби, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.06.2014 р. у справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р., позовні вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ задоволені частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заборгованість за договором №06/09-1984 від 22.12.2009р. поставки природного газу за період з січня по грудень 2010 року в розмірі 503 912 285,25 грн., пеню в розмірі 1 027 127,04 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 813 306,15 грн., 3% річних в розмірі 1 154 553,27 грн., витрати зі сплати держмита в розмірі 25500,00 грн. та інформаційно-технічні витрати в розмірі 236,00 грн. В решті позову відмовлено.

08.10.2015 р. на примусове виконання рішення господарським судом Луганської області виданий наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заборгованість за договором №06/09-1984 від 22.12.2009р. поставки природного газу за період з січня по грудень 2010 року в розмірі 503 912 285,25 грн., пеню в розмірі 1 027 127,04 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 813 306,15 грн., 3% річних в розмірі 1 154 553,27 грн., витрати зі сплати держмита в розмірі 25500,00 грн. та інформаційно-технічні витрати в розмірі 236,00 грн.

22.10.2015р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, за заявою стягувача, винесено постанову ВП № 49101205, якою постановлено: 1. Відкрити виконавче провадження з виконання наказу № 3/5014/866/2012(9/11/2011), виданого 08.10.2015р. господарським судом Луганської області; 2. Боржнику самостійно виконати рішення у термін до 28.10.2015р. включно; 3. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ задоволено частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних скасовано. Справу № 3/5014/866/2012(9/11/2011) у цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 р. по справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) залишено без змін.

14.01.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49101205. В мотивувальній частині постанови державним виконавцем зазначено, що постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014 р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних скасовано.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Постановою від 12.02.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, у зв»язку з тим, що Постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 14.01.2016р. ВП № 49101205, виконавче провадження з виконання наказу № 3/5014/866/2012(9/11/2011), виданого 08.10.2015р. господарським судом Луганської області, - відновлено.

01.06.2016р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ, у зв»язку з невиконанням в самостійному порядку у строк визначений виконавцем для самостійного виконання рішення суду, винесено постанову ВП №49101205 про стягнення виконавчого збору з ПАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» у розмірі 50 893 300,77грн.

Постановою від 14.06.2016р. старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, на підставі п.2 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання наказу № 3/5014/866/2012(9/11/2011), виданого 08.10.2015р. господарським судом Луганської області закінчено. В мотивувальній частині постанови зазначено, що Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015р. по справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014р. у частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних скасовано. Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2016р. по справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) затверджено мирову угоду від 16.09.2015р., укладену між ДК "Газ України" та ПрАТ "Сєвєродонецьке об»єднання АЗОТ». Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання рішення господарського суду, згідно із ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу (ст.ст.1, 2 Закону України Про виконавче провадження).

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом (ст. 4 Закону України «Про державну службу»).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону України Про виконавче провадження).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п.п.1,2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з приписами статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла станом на дату винесення оспорюваної постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові. У разі завершення (закінчення) виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (п.6).

Матеріали скарги свідчать, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, боржник (відповідач) не вчинив невідкладних дій, направлених на самостійне добровільне виконання рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014р. на примусове виконання якого 08.10.2015р. виданий наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015р. по справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015 та рішення господарського суду Луганської області від 17.06.2014р. скасовано у частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Відповідно до ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. У разі якщо обов'язок боржника за наказом відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідачем не надано ухвали суду, винесеної на підставі ст.117 ГПК України, про визнання наказу суду від 08.10.2015р. по справі № 3/5014/866/2012 (9/11/2011) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 1 027 127,04 грн., інфляційних витрат в розмірі 2 813 306,15 грн., 3% річних в розмірі 1 154 553,27 грн.

За результатами нового розгляду, рішенням господарського суду Запорізької області від 24.03.2016 р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011), з урахуванням ухвали від 06.04.2016 р., що залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2016р. позов Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об»єднання АЗОТ» задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об»єднання Азот» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» пеню у сумі 2 054 254,07 грн., 3% річних у сумі 1 154 553,27 грн., інфляційні втрати у сумі 2 573 306,15 грн. В решті позову відмовлено.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2016 р. затверджено мирову угоду у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) від 16.09.2015 р., укладену між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» в частині суми основного боргу та судових витрат, що стягнуті рішенням господарського суду Луганської області від 17.06.2014р.

Постановою від 14.06.2016р. старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, виконавче провадження з примусового виконання наказу № 3/5014/866/2012(9/11/2011), виданого 08.10.2015р. господарським судом Луганської області закінчено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тощо.

Згідно з приписами п.6 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Посилання скаржника на можливість стягнення виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця лише у разі, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано і державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, є помилковим та ґрунтується на ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинна до 05.04.2015р.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу", який набув чинності з 05.04.2015р., статтю 28 Закону України "Про виконавче провадження" викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Винесення постанови про стягнення виконавчого збору поза межами шестимісячного строку не є підставою для визнання її недійсною.

Отже, висновок суду про задоволення скарги ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ», визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50893300,77 грн., та визнання недійсною постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50893300,77 грн., є помилковим та не ґрунтується на матеріалах справи та приписах чинного законодавства.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали господарського суду Луганської області від 20.10.2016р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вимог по скарзі.

Результати апеляційного провадження у справі №3/5014/866/2012(9/11/2011) оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Луганської області від 20.10.2016р. у справі № 3/5014/866/2012(9/11/2011) задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 20.10.2016р. у справі №3/5014/866/2012(9/11/2011) скасувати.

Прийняти нове рішення по скарзі.

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50 893 300,77 грн. та про визнання недійсною постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 49101205 від 01.06.2016р. про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» виконавчого збору в розмірі 50893300,77 грн. відхилити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано 6 екз.:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - ВДВС;

1 - у справу;

1 - ГСЛО

1 - ДАГС