донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.11.2016 справа №908/3501/13-908/1541/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:М'ясищев А.М. Дучал Н.М., Сгара Е.В
при секретарі: за участю представників сторін від скаржника: від кредиторів: від банкрута: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Калмиковій О.О. ОСОБА_5, ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_7, ОСОБА_8 не з'явився громадянина ОСОБА_9 м.Запоріжжя
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від12 жовтня 2016 р.
у справі№908/3501/13-908/1541/14 (суддя Кричмаржевський В.А.)
за заявоюФізичної особи - підприємця ОСОБА_7 м. Запоріжжя
до ліквідаторПриватного підприємства "Граніт - Запоріжжя", м. Запоріжжя Чалаплюк Сергій Вікторович, м. Запоріжжя
про за заявою до про банкрутство ОСОБА_9, м. Запоріжжя Приватного підприємства "Граніт - Запоріжжя" м. Запоріжжя виділ частки майна, що є спільною частковою власністю
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.10.2016р. по справі №908/3501/13-908/1541/14 (суддя В.А. Кричмаржевський) у задоволенні заяви ОСОБА_9 відмовлено.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 12.10.2016р. по справі №908/3501/13-908/1541/14 мотивована тим, що звернувшись із заявою до господарського суду про виділ частки майна, що є спільною частковою власністю у межах справи про банкрутство ПП "Граніт-Запоріжжя" м. Запоріжжя, а саме, нерухоме майно: адміністративна будівля літера А, паркан, ворота, замощення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; - нерухоме майно: адміністративний корпус літ. А-2, бокси літ. Б, Б1, пилорама літ.В, цехи дерево-гранітної обробки літ.Г, Г1, складський модуль літ. Д, будівля розпиловки та сушки літ.3, уборна літ.У, навіс літ.К, №1 паркан, №2 ворота, №4 оборотний цикл гранітного цеху, 1 замощення розташованого за адресою АДРЕСА_2; - рухоме майно: автомобіль Нyundai Sonata, сірого кольору, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, КТП-4000/1004 паз 109001 21, Котел Мира 2-20, Котел Мира 2-20, Високовольтна ячейка Фидр 13, громадянин ОСОБА_9 не надав правового обґрунтування саме чому 72/100 частки майна банкрута складає вище перелічене майно, і чому саме це майно повинно стати його власністю, при тому, що у банкрута наявне ще й інше майно.

Тому господарський суд, оскільки визнав, що ним не доведені обставини та не надано докази, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, відмовив громадянину ОСОБА_9 у задоволенні заяви на підставі ст.33, 34 ГПК України

Оскаржуючи ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.10.2016р. по справі №908/3501/13-908/1541/14, громадянин ОСОБА_9 просить скасувати її та прийняти нову постанову, якою задовольнити його вимоги, а саме: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_9 іпн. НОМЕР_3 та ПП "Граніт - Запоріжжя" м. Запоріжжя (69063, м.Запоріжжя, вул. Жуковського б. 47, ) на цілісний майновий комплекс банкрута.

З урахуванням рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292 виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_9 на наступне нерухоме майно: адміністративна будівля літера А, паркан, ворота, замощення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; - нерухоме майно: адміністративний корпус літ. А-2, бокси літ. Б, Б1, пилорама літ.В, цехи дерево-гранітної обробки літ.Г, Г1, складський модуль літ. Д, будівля розпиловки та сушки літ.3, уборна літ.У, навіс літ.К, №1 паркан, №2 ворота, №4 оборотний цикл гранітного цеху, 1 замощення розташованого за адресою АДРЕСА_2; - рухоме майно: автомобіль Нyundai Sonata, сірого кольору, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, КТП-4000/1004 паз 109001 21, Котел Мира 2-20, Котел Мира 2-20, Високовольтна ячейка Фидр 13.

Зобов'язати ОСОБА_9 здійснити матеріальну компенсацію за не пропорційний розподіл майна цілісного майнового комплексу, що перебувало у спільній частковій власності, у розмірі 298,77 грн. на користь ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського б.47, ) шляхом перерахування грошових коштів на ліквідаційний рахунок банкрута.

При цьому посилається на те, що право власності на 72/100 згаданого цілісного майнового комплексу банкрута за ним визнано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292, яке ніким не оскаржувалося та вступило в законну силу,а на підставі цього рішення право власності за ОСОБА_9 належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що зроблено відповідний запис.

В обгрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що цілісний майновий комплекс банкрута належить саме йому та банкруту на праві спільної часткової власності з визначенням часток кожного із співвласників, що встановлено вище згаданим рішенням.

Таким чином, з моменту набуття апелянтом та банкрутом права спільної часткової власності на цілісний майновий комплекс банкрута, сторони мають лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і з жодних правових підстав не мають право вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Враховуючи наведене, апелянт 22.08.2016р. звернувся до банкрута з письмовою пропозицією укласти договір про поділ в натурі цілісного майнового комплексу банкрута як об'єкту права спільної часткової власності. Розглянувши згадану пропозицію, ліквідатор у листі №1633/16-2 від 12.09.2016р. йому відмовив в укладені такої угоди.

Тому скаржник звернувся до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу цілісного майнового комплексу банкрута в натурі відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно.

Господарський суд при розгляді справи проігнорував факт існування рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-29, яким визнано право власності за апелянтом і яке є основним доказом по справі, не навів жодного правового обгрунтування чи фактичних обставин, які б спростовували існування прав апелянта чи хоча б ставили їх під сумнів.

У відзиві на апеляційну ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя зазначає, що 19.05.2016р. проведено інвентаризацію активів банкрута та укладено протокол інвентаризаційної комісії. Наказом №4 від 30.05.2016р. сформовано та затверджено ліквідаційну масу у справі №908/3501/13-908/154/14 про банкрутство ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя, що складається з цілісного майнового комплексу, виявленого за результатами проведеної інвентаризації.

ОСОБА_9 22.08.2016р. звернувся до ліквідатора з пропозицією розподілити майно в натурі, яке знаходиться у спільній часткові власності в порядку, передбаченому ст.368 ЦК України, на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292, згідно якого за ОСОБА_9 визнано право власності на 72/100 частині цілісного майнового комплексу ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя.

Враховуючи те, що ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя знаходиться у скрутному фінансовому становищі, внаслідок чого його визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатор відмовив ОСОБА_9 у його пропозиції, оскільки додаткові витрати для банкрута потягнуть за собою негативні наслідки.

У відзиві на апеляційну скаргу кредитор ОСОБА_7 просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.10.2016р. у справі №908/3501/13-908/1541/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_9 визнаний кредитором по цій справі та його включено до четвертої черги кредиторів з грошовими вимогами на суму 674301,00грн.

Крім того, задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 про виділ частки майна 72/100 цілісного майнового комплексу порушить права інших кредиторів, вимоги яких значно більше вимог ОСОБА_9 Згідно приписів ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржнику у зв'язку з виходом зі складу його учасників забороняється. Посилання на те, що майно банкрута є цілісним майновим комплексом, необґрунтоване, оскільки у встановленому Законом порядку земельна ділянка не відводилась та не реєструвалася, акти щодо вводу в експлуатацію цілісного майнового комплексу не проводилися. При цьому, згідно роз'яснень Верховного Суду України реєстрація права власності у відповідних органах не є доказом, що підтверджує право його власності.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.11.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя.

Постановою господарського суду Запорізької області по справі № 908/3501/13-908 /1541/14 від 03.02.2016року ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чалаплюка Сергія Вікторовича.

До господарського суду Запорізької області 15.09.2016р. звернувся громадянин ОСОБА_9 м.Запоріжжя з заявою про виділ частки майна, що є спільною частковою власністю, який ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.04.2014р. у справі №908/3501/13 про банкрутство ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя визнаний конкурсним кредитором з грошовими вимогами у розмірі 674301,00 грн., що внесені до четвертої черги задоволення.

Від повноважного представника заявника 12.10.2016р. до вищевказаної заяви надійшло письмове уточнення, в який заявник просить господарський суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_9 та ПП "Граніт-Запоріжжя" на цілісний майновий комплекс банкрута та, з урахуванням рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. у справі №22-292, виділити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_9 іпн. НОМЕР_3 на наступне майно: нерухоме майно: адміністративна будівля літера А, паркан, ворота, замощення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; - нерухоме майно: адміністративний корпус літ. А-2, бокси літ. Б, Б1, пилорама літ.В, цехи дерево-гранітної обробки літ.Г, Г1, складський модуль літ. Д, будівля розпиловки та сушки літ.3, уборна літ.У, навіс літ. К, №1 паркан, №2 ворота, №4 оборотний цикл гранітного цеху, 1 замощення розташованого за адресою АДРЕСА_2; - рухоме майно: автомобіль Нyundai Sonata, сірого кольору, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, КТП-4000/1004 паз 109001 21, Котел Мира 2-20, Котел Мира 2-20, Високовольтна ячейка Фидр 13.

За результатами проведеної незалежної оцінки, яка здійснена ліквідатором банкрута загальна вартість майна боржника, що входить до цілісного майнового комплексу становить 6210747,11грн., розрахована вартість частки цілісного майнового комплексу, що визнана заявником, складає 4471761,42 грн.

Виходячи з того, що обидва об'єкти нерухомості є неподільними комплексами, вартість кожного з яких окремо значно більше, ніж розмір частки, яка належить банкруту, заявник вважає єдиним та можливим варіантом розподілу цілісного майнового комплексу, з урахуванням рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292, виділ в натурі та визнання за заявником права власності на все нерухоме майно в повному обсязі, рухоме майно залишити у власності банкрута на вартість його частки у цілісному майновому комплексі .

Також у заяві просить господарський суд зобов'язати його ж здійснити матеріальну компенсацію за непропорційний розподіл майна цілісного майнового комплексу, що перебувало у спільній частковій власності, у розмірі 298,77грн. на користь ПП "Граніт-Запоріжжя" шляхом перерахування грошових коштів на ліквідаційний рахунок банкрута.

В обгрунтування своєї заяви громадянин ОСОБА_9 посилається на рішення апеляційного суду Запорізької області у справі №22-292 від 20.02.2012р., приписи ст.ст.317, 356,358,367 та ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292 визнано право власності на 72/100 частини цілісного майнового комплексу ПП "Граніт-Запоріжжя" м.Запоріжжя за ОСОБА_9 та стягнуто з ПП "Граніт-Запоріжжя" м. Запоріжжя борг у сумі 674301 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області 18.09.2014р. по справі №22-292 роз'яснено рішення апеляційного суду Запорізької області по справі №22/292 від 20.02.2012р. наступним змістом: позовні вимоги про визнання права власності на 72/100 частини цілісного майнового комплексу ПП "Граніт-Запоріжжя" м.Запоріжжя за ОСОБА_9 та стягнення з ПП "Граніт-Запоріжжя" м. Запоріжжя на користь ОСОБА_9 борг у сумі 674301 грн. є самостійними вимогами.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.02.2016р. у державний реєстр 16.02.2016р. внесено запис, згідно з яким власником 72/100 спільної часткової власності ПП "Граніт-Запоріжжя" м.Запоріжжя є ОСОБА_9 на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292.

За таких обставин, ОСОБА_9 звернувся до господарського суду з заявою про її розгляд в межах даної судової справи.

Згідно з частиною 9 статті 16 ГПК України до виключної підсудності суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено розгляд справ у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 ГПК України.

Частиною 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Тому господарський суд обгрунтовано в межах провадження справи про банкрутство прийняв до розгляду заяву гр. ОСОБА_9 про виділ частки майна , що є спільною частковою власністю.

З матеріалів справи вбачається, що за замовленням ліквідатора банкрута - Чалаплюка С.В. спеціалізованою установою була здійснена незалежна оцінка вартості майна підприємства-банкрута - ПП "Граніт-Запоріжжя", результати якої й стали однією з підстав для звернення заявника до господарського суду про визнання за ним права власності на 72/100 частки майна.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі за домовленістю сторін, при цьому укладається договір про виділ у натурі частки нерухомого майна в письмовій формі і він підлягає нотаріальному посвідченню.

Але, згідно матеріалів справи, відповідний договір між сторонами, оскільки є заперечення банкрута, не укладався.

Звертаючись з заявою про виділ майна заявник посилався на п.3.9 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства №55 від 18.06.2007р., яким встановлено, що визначення розміру часток у єдиному майновому комплексі проводиться з урахуванням вартості будинків, будівель та споруд, які розташовані за однією адресою та перебувають у всіх співвласників. Тому просить виділити в натурі та визнати за ним право власності на все нерухоме майно в повному обсязі, рухоме майно залишити у власності банкрута на вартість його частки у цілісному майновому комплексі.

Однак при цьому просить також суд прийняти рішення про передачу у власність такоє рухоме майно: автомобіль Нyundai Sonata, сірого кольору, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4,

Тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що неможливо встановити, чим керувався заявник, визначивши, що 72/100 частки майна банкрута складає саме вище перелічене майно і воно повинно стати саме його власністю, це при тому, що у банкрута є й інше майно.

Згідно матеріалів справи рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. по справі №22-292 визнано право власності на 72/100 частини цілісного майнового комплексу ПП "Граніт-Запоріжжя" м.Запоріжжя за ОСОБА_9

Однак, зі змісту мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що підставою для виникнення спору є невиконання зобов'язання щодо передачі у власність ОСОБА_12 або виплати ринкової вартості нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1, яка становить 620000 грн.

Тому, з урахуванням вказаних відносин між сторонами, судова колегія погодилась з вимогами позивача, що він має право на 72/100 частини спірної нежитлової будівлі.

Отже, рішенням апеляційного суду Запорізької області визнано право власності на 72/100 частини цілісного майнового комплексу ПП "Граніт-Запоріжжя" м.Запоріжжя за ОСОБА_9, що знаходиться у нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1.

Разом з тим, заявник просить господарський суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_9 та ПП "Граніт-Запоріжжя" на цілісний майновий комплекс банкрута та з урахування рішення апеляційного суду Запорізької області від 20.02.2012р. у справі №22-292 виділити в натурі ОСОБА_9 іпн. НОМЕР_3 нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

При цьому згідно п.2.1 Статуту підприємства, який визначає цілі і види діяльності підприємства боржника, нерухоме майно яке, знаходиться за різною адресою не є господарським об'єктом із завершеним циклом виробництва продукції (робіт,послуг) , та не може бути цілосним майновим комплексом.

Боржник у заяві також просить суд першої інстанції визнати право власності за ОСОБА_9 іпн. НОМЕР_3 на нерухоме та рухоме майно.

Частиною першої ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, господарсько-процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника. Згідно приписів ч.1 ст.42 Закону про банкрутство ліквідатор приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження та виконує функції з управління та розпорядженням майном банкрута.

Згідно матеріалів справи ПП "Граніт - Запоріжжя" м.Запоріжжя визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Разом з тим, за приписами чинного законодавства в ліквідаційній процедурі на господарський суд не покладений обов'язок у разі звернення до банкрута з вимогами про повернення їм спірного майна, вирішувати спір про визнання права власності. Тому в цій частині заява ОСОБА_9 необґрунтована та не підлягає розгляду під час проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

З урахуванням вищенаведеного, також не підлягає задоволенню вимога заявника про його зобов'язання здійснити матеріальну компенсацію за непропорційний розподіл майна цілісного майнового комплексу, що перебувало у спільній частковій власності, у розмірі 298,77грн.

З огляду на наведене ухвала господарського суду відповідає матеріалам справи, приписам чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 103,104,105,106 ГПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.10.2016р. у справі №908/3501/13-908/1541/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий А. М. М'ясищев

Судді Н.М. Дучал

Е.В. Сгара

Надруковано: 11 прим.

2 прим - скаржнику

4 прим. - кредиторам

1 прим. - банкруту

1 прим. - ліквідатору

1 прим. - ДАГС

1 прим. - у справу

1 прим. - ГСЗО