ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року Справа № 904/1704/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Чимбар Л.О., Дмитренко Г.К.

при секретарі судового засідання: Ковзіков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Верещак В.М., представник, дов. № б/н від 31.12.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1704/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення 28 104,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Протоколом автоматичної зміни колегії складу суддів від 16.11.2016р. справу № 904/1704/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Чимбар Л.О., Дмитренко Г.К.

Ухвалою суду від 16.11.2016р. даною колегією суддів справу № 904/1704/16 прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016р. ( суддя Ніколенко М.О.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю доказів того, що ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах із ОСОБА_2 і на час скоєння ДТП виконував свої трудові (службові) обов'язки. А тому, у ОСОБА_2 відсутнє зобов'язання по відшкодуванню шкоди завданої іншою особою.

Не погодившись з рішенням, позивач у справі звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення від 10.05.2016 року та прийняти, яким задовольнити позов.

Скаржник посилається на те, що відповідач і ОСОБА_3 перебувають у трудових відносинах, про що свідчить той факт, що ОСОБА_3 на законних підставах керував вантажним автомобілем з дозволу і погодження його власника ФОП ОСОБА_2, який здійснює підприємницьку діяльність, щодо здійснення перевезень вантажним автомобільним транспортом і неспеціалізованою оптовою торгівлею. Крім того, позивач зазначає, що рішення від 10.05.2016 року було винесено без представника позивача, чим позбавлено скористатися правом останнього на обґрунтування своєї правової позиції, надання доказів чи витребування доказів через суд в тому числі від відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі та зазначили. Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Згідно ч.ч.1, 3 п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки ухвали суду, які направлялися неодноразово на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і поверталися поштою за закінченням терміну зберігання, то вважається, що відповідач повідомлений про час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

09.12.14р. близько 22-30 години у м. Дніпропетровську на вул. Панікахи, в районі е/о №138, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння (висновок №7183 від 10.12.14р.), під час руху не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, при цьому не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 Після зіткнення автомобіль ГАЗ продовжив рух та скоїв наїзд на торгівельний лоток. За результатами ДТП ЗАЗ Ланос зазнав пошкоджень, водій ОСОБА_4 отримав травми. Водій порушив вимоги п.2.9а, п.12.1 ПДР України

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.14р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, ст..124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення.

Власником автомобіля НОМЕР_1 є фізична особа - підприємець ОСОБА_2.

Між ПАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (Страховик) та ФОП ОСОБА_2 (Страхувальник) укладено поліс №АС/4840102 від 16.010.14р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Договір страхування), відповідно до умов якого був застрахований автомобіль НОМЕР_3.

Власником автомобіля НОМЕР_4 є ОСОБА_5, який 10.04.2014р. уклав з ПАТ «Страхова компанія «Країна» договір добровільного страхування наземного транспорту (даного автомобіля).

Згідно звіту оцінювача від 17.03.2015р., матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_4, внаслідок його пошкодження складає 35 593,98 грн. (а.с. 30).

19.03.2015р. ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «СК «Країна» з заявою на виплату страхового відшкодування.

14.04.2015р. ПАТ «СК «Країна» складено страховий акт № 10/34656/2.1.5.1 та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 29 104,58 грн.(а.с.29).

Платіжним дорученням № 631 від 14.04.2015р. ПАТ «СК «Країна» перерахувала ФОП ОСОБА_6 29 104,58 грн. страхового відшкодування за ремонт автомобіля ОСОБА_5 (а.с. 49).

14.05.2015р. ПАТ «СК «Країна» звернулася з претензією до ПрАТ «СК «Провідна» з вимогою компенсувати в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 29 104,58 грн.. додавши до претензій всі необхідні документи (а.с.12).

За отриманою претензією та документами позивачем проведено перевірку за наслідками якої складено Страховий акт № 1001/39/43351/Р від 29.07.2015р. Подію визнано страховим випадком та вирішено сплатити 28 104,58 грн., так як за умовами страхового полісу 1000 грн. складає безумовна франшиза (а.с.55, 56).

30.07.2015р. платіжним дорученням № 0031476 позивач перерахував ПАТ «СК «Країна» 28 104,58 грн.

29.09.2015р. позивач звернувся з претензією до відповідача про відшкодування шкоди. Однак дана претензія залишилася без відповіді.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 28 104,58 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частино1 статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З метою встановлення, в яких правовідносинах на час скоєння ДТП знаходились ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки останні на виклики суду не з'являлися, апеляційним господарським судом було витребувано з Амур-Нижньодніпровського районного суду адміністративну справу відносно ОСОБА_3

В матеріалах адміністративної справи міститься пояснення ОСОБА_3 від 10.12.2014р., яке він надав слідчому СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. В пояснені ОСОБА_3 вказав, що працює водієм у ФОП ОСОБА_2

Таким чином, відповідальність за шкоду завдану ОСОБА_3 повинен нести ФОП ОСОБА_2

Відповідно до підпункту 38.1.1 «а», «ґ» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно підпунктів 33.1.2., 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону, У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний:

вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Оскільки ОСОБА_3 знаходився з ФОП ОСОБА_2 у трудових відносинах, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, Фоп ОСОБА_2 не повідомив страховика про ДТП та не виконав вимоги пп.33.1.2.Закону то регресний позов підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а апеляційна скарга задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1704/16 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ на користь Пиватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 28 194 грн. 58 коп. страхового відшкодування та 2 893 грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено 18.11.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ Г.К.Дмитренко