ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2016 року Справа № 912/2440/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Сибіги О.М.,
суддівДанилової М.В., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПриватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року
у справігосподарського суду Кіровоградської області
за позовом Виконувача обов'язки керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, м. Олександрія, Кіровоградська обл.
до 1. Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.; 2. Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт. Петрове, Кіровоградська обл.
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача1. Петрівської селищної ради Кіровоградської області, смт. Петрове, Кіровоградська обл.; 2. Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградської області, м. Кропивницький
провизнання недійсним договору, зобов'язання повернути земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з огляду на наступне.

Особливості процедури розгляду господарських справ в касаційному порядку передбачено розділом ХІІ1 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В тексті касаційної скарги скаржник просить розстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у зв'язку з наявністю значної дебіторської заборгованості за продукцію, роботи, послуги і важким матеріальним становищем, у якому перебуває скаржник.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15).

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що скаржником до суду касаційної інстанції належних доказів відсутності можливості сплати приватним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" судового збору не подано, а надано лише довідку про дебіторську заборгованість самого ж скаржника.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства колегія суддів Вищого господарського суду України відхиляє клопотання скаржника про розстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти вказану касаційну скаргу до провадження і вона підлягає поверненню скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про розстрочення сплати судового збору - відхилити.

2. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року у справі № 912/2440/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіМ.В. Данилова

В.О. Швець