РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа № 910/16282/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства "НОРД" (далі - ПАТ «НОРД») до публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" (далі - Банк) та приватного акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" (далі - ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ - ФС" (далі - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ - ФС") та товариство з обмеженою відповідальністю "СХІД ФІНАНС" (далі - ТОВ "СХІД ФІНАНС"), - про припинення правовідносин,

за участі представників:

позивача: Переверзєвої Л.О. за довіреністю від 3 вересня 2016 року № 34/05,

відповідача-1: Бірюкової О.А. за довіреністю від 3 жовтня 2016 року № 637/03,

відповідача-2: Семивіла О.В. за довіреністю від 31 травня 2016 року № 34/05,

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2,

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явилися,

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Брагінської О.В. за довіреністю від 4 листопада 2016 року № 62,

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Габрильчука В.О. за довіреністю від 15 листопада 2016 року № 1,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2016 року ПАТ «НОРД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Банку, посилаючись на те, що внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором № 7-П-10 від 27 вересня 2010 року та за іпотечним договором від 23 листопада 2012 року, боржником в яких виступав позивач, вказані зобов'язання припинились внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі. Оскільки 21 червня 2016 року в межах виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості з Банку було накладено арешт на належне ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" майно, яке було предметом іпотеки, позивач, посилаючись на статті 16, 593 та 606 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив визнати припиненим зобов'язання між Банком та ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" за цим кредитним договором та визнати припиненим право іпотеки на майно, яким було забезпечено виконання зобов'язання за вищевказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 вересня 2016 року порушено провадження у справі № 910/16282/16 та призначено її до розгляду на 29 вересня 2016 року. Крім того, цією ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС".

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29 вересня 2016 року відклав розгляд справи на 13 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 13 жовтня 2016 року оголошено перерву до 27 жовтня 2016 року.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року залучено до участі у справі в якості іншого відповідача ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС", а також третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ - ФС" і ТОВ "СХІД ФІНАНС". Розгляд справи відкладено на 17 листопада 2016 року.

Під час даного судового засідання представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позові.

Представник Банку проти задоволення позову не заперечував, посилаючись на викладені в письмових поясненнях обставини.

Представник ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" просив позов задовольнити, враховуючи подану ним заяву про визнання позовних вимог від 26 жовтня 2016 року.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, надала усні пояснення по справі, в яких не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у своїх усних поясненнях також не заперечували проти задоволення позову.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, не направила свого повноваженого представника для участі в судовому засіданні, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не подала.

Відповідно до підпунктів 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12 вересня 2014 року № 01-06/1290/14 про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення, - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

28 жовтня 2016 року судом було розміщено на сторінці вказаного веб-порталу Господарського суду міста Києва інформацію про залучення, зокрема, ОСОБА_3 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та про відкладення розгляду справи на 17 листопада 2106 року, що підтверджується відповідною роздрукованою сторінкою з мережі Інтернет, підписаною суддею Павленко Є.В.

Отже, вказана третя особа завчасно та належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та здійснює її розгляд без участі представника вказаної третьої особи.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника даної третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих сторонами документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2010 року між Банком та ПАТ «НОРД» укладено кредитний договір № 07-П-10, згідно з яким Банк (за умови наявності вільних власних кредитних ресурсів) зобов'язався надати ПАТ «НОРД» у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді відкличної мультивалютної поновлювальної кредитної лінії на умовах, визначених цим правочином.

Даний договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками. Строк дії даного правочину - до повного виконання ПАТ «НОРД» своїх зобов'язань за даною угодою (пункт 8.1 правочину).

У забезпечення виконання ПАТ «НОРД» зобов'язань за кредитним договором від 23 листопада 2012 року між Банком (як заставодержателем), позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (як заставодавцями) було укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ісаєвою Н.С. та зареєстрований у реєстрі за № 4150 (далі - Іпотечний договір).

Предметом іпотеки за вказаним правочином була будівля готелю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 10044887, номер запису 471 в книзі 2/1П, загальною площею 3 759,1 м2, що належить на праві колективної власності ПАТ «НОРД» - 76/100, на правах приватної спільної часткової власності фізичній особі - ОСОБА_3 - 12/100 та фізичній особі - ОСОБА_2 - 12/100. Предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці площею 0,2475 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованій в АДРЕСА_1, із цільовим призначенням - для комерційного будівництва, яка належить на праві власності ПАТ «НОРД» (пункт 2.2 даної угоди).

2 жовтня 2015 року між Банком та ТОВ «Фінансова компанія-ФС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 50, за умовами якого Банк відступив останньому в повному обсязі своє право вимоги за кредитним договором від 27 вересня 2010 року № 07-П-10 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, у тому числі і право іпотекодержателя по Іпотечному договору (пункт 1.1 вказаного правочину).

Як вбачається з матеріалів справи, 2 жовтня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія-ФС» та ТОВ «СХІД ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 10/2015, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія-ФС» відступило, а останнє прийняло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 27 вересня 2010 року № 07-П-10 з усіма додатковими угодами та додатками до нього та за Іпотечним договором.

Також 2 жовтня 2015 року між ТОВ «СХІД ФІНАНС» та ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» було укладено договір про відступлення права вимоги № В-10/2015, за яким ТОВ «СХІД ФІНАНС» відступило належне йому право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 27 вересня 2010 року № 07-П-10 з усіма додатковими угодами та додатками до нього та за Іпотечним договором, а ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» прийняло це право вимоги та зобов'язалось сплатити за нього певну грошову суму. За своєю правовою природою передача права вимоги з моменту укладення даного договору є безвідкличною (пункт 1.1 вказаного правочину).

16 жовтня 2015 року між Банком та ТОВ «Фінансова компанія-ФС» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором у повному обсязі та на умовах, що існували на момент відступлення права вимоги, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки (пункти 1.1, 1.4 цього правочину). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сафроновим Ю.А. та зареєстрований за номером № 644.

За договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 жовтня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сафроновим Ю.А. та зареєстрованим за номером № 645, ТОВ «Фінансова компанія-ФС» передала своє право вимоги за Іпотечним договором ТОВ «СХІД ФІНАНС».

На підставі укладеного 16 жовтня 2015 року договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сафроновим Ю.А. та зареєстрованим за номером № 646, право вимоги за Іпотечним договором набуло ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС».

Відповідно до пункту 2.1 цього правочину право вимоги вважається переданим з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Пунктом 2.4 вказаної угоди передбачено, що з моменту відступлення права вимоги ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» заміщає ТОВ «СХІД ФІНАНС» у всіх правовідносинах, які склалися між ним та іпотекодавцями.

Відповідно до інформації з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 16 жовтня 2015 року іпотеку та обтяження на будівлю готелю і земельну ділянку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що були предметом Іпотечного договору, припинено.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом до суду, ПАТ «НОРД» посилалося на те, що його права, як одного з власників будівлі готелю та власника земельної ділянки, було порушено накладеним на вищевказане майно арештом, який здійснено на підставі акту про накладення арешту (опису майна) від 10 грудня 2015 року судовим приставом-виконавцем при директорі Федеральної служби судових приставів - головному судовому приставі Російської Федерації Управління по особливо важливим виконавчим провадженням ФССП Росії в межах зведеного виконавчого провадження № 341251/15/99001-СД, в якому накладено арешт на рухоме та нерухоме майно Банку. Крім того, постановою про звернення стягнення на право вимоги боржника до третьої особи, яка не виконала грошове зобов'язання перед ним як кредитором, від 21 червня 2016 року судовим приставом-виконавцем було постановлено звернути стягнення на майнове право Банку за Іпотечним договором.

У зв'язку з наведеним ПАТ «НОРД» просило визнати припиненими зобов'язання між Банком та ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" за кредитним договором та право іпотеки на майно, оскільки власником права вимоги за ними стало ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» на підставі договору про відступлення права вимоги від 16 жовтня 2015 року, тобто відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Положеннями частини 1 статті 574 ЦК України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частинами 1 та 2 статті 593 ЦК України передбачено, що іпотека припиняється, зокрема, у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Аналогічні положення закріплено також у частинах 1 та 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 606 ЦК України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Як встановлено судом, 16 жовтня 2015 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження було внесено відомості про припинення іпотеки та обтяження на будівлю готелю та земельну ділянку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що були предметом Іпотечного договору.

За змістом положень частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Реалізуючи передбачене статтею 64 Конституції України право на судовий захист, шляхом звернення до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Норми статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачають, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими, а тому обов'язком позивача відповідно до статті 33 ГПК України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав та інтересів відповідачами в справі.

У своїй позовній заяві позивач обґрунтував наявність свого порушеного права тим, що на належне йому на праві власності майно було накладено арешт судовим приставом-виконавцем у межах виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості з Банку. У зв'язку з наведеним ПАТ «НОРД» просило визнати припиненими між Банком та ПрАТ "ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС" зобов'язання за кредитним договором та право іпотеки на майно.

Разом із цим, Банком та ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС», які виступають відповідачами в даній справи, факт припинення зобов'язання за вищевказаним правочином та припинення права іпотеки на майно жодним чином не заперечувались та не оспорювались, тобто між сторонами фактично відсутній спір про право.

Крім того, ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» позовні вимоги визнало в повному обсязі, посилаючись також на те, що після укладення ним 16 жовтня 2015 року договору про відступлення права вимоги отримало відповідне право вимоги за кредитним та Іпотечним договорами, на підставі чого були внесені відомості у відповідні державні реєстри про припинення іпотеки та обтяження за предметом іпотеки.

Також у матеріалах справи наявні копії довідок Банку від 22 липня 2016 року № 5461/009-03 та № 5462/009-03, виданих ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС», в яких зазначено, що Банк вибув з будь-яких правовідносин, які виникли на підставі кредитного та Іпотечного договорів, та станом на 21 жовтня 2015 року та 21 липня 2016 року кредитна заборгованість ПрАТ «ТОРГОВИЙ АЛЬЯНС» перед Банком відсутня.

Відповідно до пункту 5 статті 78 ГПК України в разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на наведене вище, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано наявність факту порушення саме відповідачами його прав та охоронюваних законом інтересів, на захист яких подано даний позов, а тому підстави для його задоволення відсутні.

Одночасно суд наголошує, що обраний ПАТ "НОРД" спосіб захисту не є належним, оскільки, пред'явивши позовні вимоги до Банку та ПрАТ "Торговий Альянс", позивач обґрунтував наявність свого порушеного права неправомірними діями судового пристава-виконавця.

Крім того, суд також зазначає, що положення статті 606 ЦК мають застосовуватися судом у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор.

Застосування положень вказаної статті можливе лише тоді, коли підстави припинення цивільно-правового зобов'язання відносяться до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

Аналогічний висновок щодо застосування даної норми права викладений Верховним Судом України в постановах від 16 вересня 2015 року № 6-43цс15, від 23 березня 2016 року № 3-107гс16 та від 13 липня 2016 року № 3-519гс16, який в силу статті 11118 ГПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Оскільки в позові відмовлено, понесені у справі судові витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 листопада 2016 року

Суддя Є.В. Павленко