ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року Справа № 904/4919/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів - Сизько І.А., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність № 4369 від 31.10.2016 р.,

від відповідача: не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Агрофірма "Деметра" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016р. у справі №904/4919/16

за позовом Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", м.Дніпро

до приватного підприємства "Агрофірма "Деметра", с.Приорільське, Магдалинівського району Дніпропетровської області

про спонукання виконати мирову угоду

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 р. у справі №904/4919/16 (суддя Мартинюк С.В.) позов Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" задоволено, зокрема, вирішено спонукати приватне підприємство (далі-ПП) "Агрофірма "Деметра" виконати умови мирової угоди від 03.12.2008р., затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008р. по справі №38/107-08 шляхом стягнення на користь позивача простроченої заборгованості в сумі 491558грн.34коп., простроченої заборгованості по відсотках в сумі 128813грн.58коп. та 20114грн.45коп. судових витрат;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо невиконання відповідачем зобов"язань по оплаті згідно з умовами вказаної вище мирової угоди, а також з того, що така угода не є виконавчим документом для її виконання державною виконавчою службою, оскільки не відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження";

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПП"Агрофірма"Деметра" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на його незаконність та на неправильне застосування господарським судом норм процесуального права просить це рішення скасувати та ухвалити постанову про припинення провадження у справі;

- у поданій скарзі йдеться про помилкову позицію господарського суду щодо застосування положень ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.86 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначені норми не містять вимог по умовах, розміру і строках виконання зобов"язань сторін мирової угоди, яка затверджена господарським судом, в ухвалі господарського суду від 18.12.2008р. по справі №38/107-08, якою затверджено мирову угоду від 03.12.2008р. вказані умови, розмір і строки виконання зобов"язань сторін цієї угоди, про те, що ухвала від 18.12.2008р. про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і оскільки останній строк здійснення платежу (виконання рішення) настав 01.11.2014р. і з вказаної дати у позивача виникло право на пред"явлення виконавчого документа до виконання, а також про те, що за наявності зазначеної угоди позовна заява щодо спонукання відповідача до виконання мирової угоди відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України не підлягає розгляду в господарських судах України;

- 15.11.2016р. представник скаржника в судове засідання не з"явився, на адресу апеляційного суду скаржником направлено клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв"язку з неможливістю представника підприємства бути присутнім при розгляді справи за станом здоров"я;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, у тому числі, і в попередньому судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2008р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі №38/107-08 затверджено мирову угоду від 03.12.2008р., укладену між відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Дніпропетровського обласного управління та ПП"Агрофірма"Деметра".

Згідно з п.3 укладеної мирової угоди сторони домовилися про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.10.2008р. у справі №38/107-08 та наказів господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2008р. по справі №38/107-08 і №2280 від 13.11.2008р. в частині сплати ПП"Агрофірма"Деметра" грошових коштів в сумі 1353185грн.02коп., що будуть сплачені останнім протягом 6 років в повному обсязі, починаючи з 03.12.2008р. до повного погашення заборгованості шляхом перерахування на рахунок відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Дніпропетровського обласного управління (реквізити: розрахунковий рахунок 3739003 в філії Магдалинівське відділення №2297 ВАТ "Ощадбанк", ) грошових коштів у сумі згідно з узгодженим графіком:

- 03 грудня 2008р. 5000грн.;

- 01 листопада 2009р. 85000грн.;

- 01 листопада 2010р. 85000грн.;

- 01 листопада 2011р. 85000грн.;

- 01 листопада 2012р. 85000грн.;

- 01 листопада 2013р. 506592грн.50коп.;

- 01 листопада 2014р. 506592грн.50коп..

Станом на 30.09.2015р. на виконання мирової угоди підприємство здійснило часткову оплату боргу. Заборгованість підприємства за мировою угодою на вказану дату складає 640486грн.37коп., у тому числі, прострочена заборгованість 491558грн.34коп,, прострочена заборгованість по відсотках 128813грн.58коп., судові витрати 20114грн.45коп..

Внаслідок неналежного виконання підприємством умов мирової угоди банк звернувся до державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню цієї угоди.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції від 09.07.2015р. у прийнятті до виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області №38/107-08 від 18.12.2008р. відмовлено у зв"язку із невідповідністю даного виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Викладені обставини слугували визначальними для звернення банку з позовом до господарського суду про спонукання підприємства до виконання мирової угоди від 03.12.2008р., яка затверджена ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008р. у справі №38/107-08 шляхом стягнення з підприємства заборгованості у вказаних вище сумах.

Мирова угода за своєю правовою природою у відповідності з нормами Цивільного кодексу України є правочином у розумінні змісту ст.ст.202, 203 Цивільного кодексу України, є підставою виникнення прав та обов"язків сторін, що її уклали, і згідно зі ст.629 даного Кодексу підлягає обов"язковому виконанню.

Ч.1 ст.115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вимоги до виконавчого документа, згідно з якими у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

В п. 3.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди:- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобов'язання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Щодо досліджуваної справи, то ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008р. у справі №38/107-08 про затвердження мирової угоди не містить дати набрання нею законної сили та строку її пред"явлення до виконання, що свідчить про її невідповідність вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

У цьому зв"язку вказана ухвала не має статусу виконавчого документа.

Враховуючи обставини щодо порушення відповідачем умов мирової угоди, ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення, а також щодо невідповідності ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008р. у справі №38/107-08 вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги про спонукання відповідача виконати умови зазначеної мирової угоди шляхом стягнення заборгованості в сумі 640486грн.37коп. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Тому підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

З огляду на викладене доводи скаржника колегією суддів не прийняті до уваги.

Посилання скаржника на те, що останній строк платежу за мировою угодою настав 01.11.2014р. і саме з цього строку у позивача виникло право на пред"явлення виконавчого документа до виконання не впливають на відсутність в ухвалі господарського суду від 18.12.2008р. дати набрання нею чинності, строку пред"явлення її до виконання та на неможливість визначення вказаної ухвали як виконавчого документа, оформленого відповідно до вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджено документально.

Також, в п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

У даному випадку, скаржником не доведені обставини щодо неможливості заміни представника підприємства і неможливості розгляду справи без його участі.

Керуючись ст.ст.101 -103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016р. у справі №904/4919/16залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.А.Сизько

Суддя Л.П.Широбокова

Повна постанова складена 17.11.2016р.