ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23.11.2016 р. справа № 908/1749/16
Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: суддівБойченка К.І. Чернота Л.Ф., Попкова Д.О.
розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Тернувате, Запорізька область
на рішення господарського судуЗапорізької області
у справі№ 908/1749/16 (суддя: Немченко О.І.)
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Тернувате, Запорізька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А", м. Запоріжжя
простягнення 83 092 грн. 79 коп.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4, позивач) звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" (далі - ТОВ "Джаз-А", відповідач) 83 092 грн. 79 коп., з яких 42 200 грн. 00 коп. боргу з оплати товару, 3 256 грн. 74 коп. - 3 % річних, 37 636 грн. 05 коп. інфляційних втрат, нарахованих у зв'язку з простроченням оплати товару, отриманого відповідачем на підставі накладних, строк виконання зобов'язання з оплати якого виник з моменту його одержання.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.08.2016 р. у справі № 908/1749/16 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2016 р. рішення господарського суду Запорізької області від 16.08.2016 р. скасовано частково, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі 40 800 грн. 00 коп., 3 % річних в сумі 3 201 грн. 22 коп., інфляційні втрати в сумі 37 092 грн. 60 коп., судовий збір за позовом в сумі 1 344 грн. 85 коп., а також судові витрати за апеляційною скаргою в сумі 1 479 грн. 33 коп.

Судом апеляційної інстанції при прийнятті вказаної постанови не було вирішено питання щодо судових витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката та витрат з оплати позивачем банківської комісії, нарахованої банківською установою за сплату судового збору за позовом.

Позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з заявою про прийняття додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 р. № 6 визначено, що прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення. Вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

Позивач зазначає, що питання про розподіл судових витрат, понесених останнім, на оплату послуг адвоката в сумі 4 700 грн. 00 коп. та банківської комісії за сплату судового збору в сумі 28 грн. 12 коп. судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 17.10.2016 р. вирішено не було.

Оскільки порушене за ініціативою позивача питання відшкодування витрат з оплати послуг адвоката та банківської комісії за сплату судового збору не стосується суті спору, а виключно розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути вказане питання без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 6 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (з змінами і доповненнями) витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Пунктом 6.5 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України роз'яснено, що вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відповідно до п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судовий збір за позовом та за апеляційною скаргою сплачений позивачем у встановлених розмірах.

З матеріалів справи вбачається, що загальна вартість послуг, наданих адвокатом позивачу, по даній справі складає 4 700 грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання правової допомоги адвокатом б/н від 13.06.2016 р., свідоцтвом на право зайняття адвокатською діяльністю № 413, додатковою угодою № 1 від 13.06.2016 р. до договору про надання правової допомоги адвокатом б/н від 13.06.2016 р., актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги адвокатом б/н від 13.06.2016 р. та квитанцією б/н від 08.08.2016 р.

Позивач надані адвокатом послуги оплатив, про що свідчить квитанція б/н від 08.08.2016 р. на суму 4 700 грн. 00 коп. (а.с. 105).

Враховуючи принципи співрозмірності та розумності судових витрат і те, що судові витрати у розмірі 4 700 грн. 00 коп. є неминучими, а їх розмір є обґрунтованим саме в обумовленій у договорі про надання правової допомоги адвокатом б/н від 13.06.2016 р. та фактично сплаченій сумі, судова колегія вважає за можливе покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 4 586 грн. 93 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача банківської комісії за сплату судового збору в сумі 28 грн. 12 коп. за позовом відповідно до квитанції № 62090 від 16.06.2016 р. (а.с. 10) судова колегія зазначає наступне.

При сплаті позивачем судового збору за позовом в розмірі 1 378 грн. 00 коп. в АТ "Ощадбанк", банківською установою стягнуто 28 грн. 12 коп. комісії, тобто, при зверненні до господарського суду з відповідним позовом позивач зазнав додаткових витрат, сплативши вказану банківську комісію, відтак, дані витрати є такими, що пов'язані з розглядом справи по суті, тому, сума банківської комісії в розмірі 28 грн. 12 коп. підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в сумі 27 грн. 44 коп.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову в порядку ст. 88 ГПК України, якою вирішити питання про перерозподіл судових витрат, а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати з оплати послуг адвоката в сумі 4 586 грн. 93 коп. та 27 грн. 44 коп. банківської комісії за сплату позивачем судового збору за позовом.

Керуючись ст.ст. 44, 48, 49, ст. 88 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про прийняття додаткового рішення у справі № 908/1749/16 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" (69118, вул. Чубанова, б. 2-а, м. Запоріжжя, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати з оплати послуг адвоката в сумі 4 586 грн. 93 коп. та 27 грн. 44 коп. банківської комісії.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді Л.Ф. Чернота

Д.О. Попков