Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" листопада 2016 р. Справа № 906/962/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 27.10.2016.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Рельполь-Альтера"

про стягнення 204288,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 204288,00 грн. завданої шкоди навколишньому природному середовищу.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника в судове засідання не направив. 17.11.2016 до суду надійшло клопотання Державної екологічної інспекції у Житомирській області з проханням розглядати справу без участі їх представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Житомирській області в період і 26.05.2014 по 13.06.2014 проведено планову перевірку TOB "ДП Рельполь-Альтера" та складено відповідний акт, яким зафіксовано, що відповідач здійснює водокористування з підземного горизонту за відсутністю дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до довідки, наданою відповідачем, вбачається що їм здійснено забір води з підземного горизонту за період часу з 08.08.2011 по 13.06.2014 років та фактично

використано З584 м3 води.

Такими діями, на думку позивача, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України та згідно ст. 111 цього ж кодексу відповідача зобов'язано відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 №389 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 №767/16783) розрахований загальний розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного водокористування який становить 204288,00 грн.

Державною екологічною інспекцією у Житомирській області 27.06.2014 року за №42-І4/7 було виставлено відповідачу претензію про відшкодування завданих навколишньому природному середовищу збитків на підставі ст. ст. 20, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода/збитки, заподіяна навколишньому природному середовищу внаслідок протиправних дій відповідача, в т.ч. порушенням законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному об'ємі.

Державній охороні і регулюванню використання на території України піддягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря. ліс тa інша рослинність, тваринний світ) ландшафти та інші природні комплекси, (ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів є Міністерство екології та природних ресурси України та його органи на місцях, а саме Державна екологічна інспекція Житомирській області, яка в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державно політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, поводження з відходами, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території області.

Держава надає право Інспекції як органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства звернутися до господарського суду з позовом про стягнення збитків.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на таке.

В силу вимог ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

ОСОБА_2 на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до положень Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування - це документ, який засвідчує право певного суб'єкта господарювання на користування водними ресурсами (у тому числі і тих, що відносяться до корисних).

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 50 Водного кодексу України, строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Продовження строків спеціального водокористування за клопотанням заінтересованих водокористувачів здійснюється державними органами, що видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам дозволів на спеціальне водокористування визначається Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим Постановою КМУ від 13.03.2002 № 321.

27 грудня 2005 року Державне управління екології та природних ресурсів в Житомирській області видало Відповідачу ОСОБА_2 на спеціальне водокористування. Відповідно до дозволу, джерелом водопостачання є шахтний колодязь, стічні води скидаються в водонепроникну вигрібну яму.

08.11.2010 Північне державне регіональне геологічне підприємство «Північгеологія» Житомирська геологічна інспекція направила на адресу відповідача ОСОБА_3, відповідно до якого, розглянувши матеріали надані ТОВ «ДП Рельполь-Альтера», Житомирська геологічна інспекція погодила забір підземних вод в кількості 3,0 тис. м куб./рік, 11,9 м куб./добу.

Відповідачем також отримано розрахунок визначення ліміту Житомирського облводресурсів, які були видані 26.01.2012 та 22.05.2014.

Відповідач в період з 2011 року по 2014 рік (межі нарахування збитків позивачем) справно та в повному обсязі сплачував за використану воду відповідно до розрахунків та ціни за наведений період.

21.11.2014 Департамент екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, розглянувши клопотання відповідача та додані до нього документи, видав дозвіл на спеціальне водокористування, терміном на З (три) роки.

Тобто, з огляду на вищенаведене відповідач вважає, що в період зазначений позивачем, здійснював всі дії спрямовані на отримання дозволу повторно, сплачував за водокористування відповідно до погоджених лімітів, та наданих погоджень.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом предявленого позову є відшкодування збитків, які повязані з водокористуванням без належних документів.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Водночас статтею 218 ГК України та п. 50 Інформаційного листа ВГСУ №01-8/211 від 07.04.2008 передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Згідно з абзацом другим частини першої статті 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Отже, частина друга статті 218 ГК України встановлює загальне правило, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності за наявності його вини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був виданий ОСОБА_2 на спеціальне водокористування від 27 грудня 2005 року Державним управлінням екології та природних ресурсів в Житомирській області. Відповідно до дозволу, джерелом водопостачання є шахтний колодязь, стічні води скидаються в водонепроникну вигрібну яму.

08.11.2010 Північне державне регіональне геологічне підприємство «Північгеологія» Житомирська геологічна інспекція направила на адресу відповідача погодження, відповідно до якого, розглянувши матеріали надані ТОВ «ДП Рельполь-Альтера», Житомирська геологічна інспекція погоджує забір підземних вод в кількості 3,0 тис. м куб./рік, 11,9 м куб./добу.

Відповідачем також отримано розрахунок визначення ліміту Житомирського облводресурсів, які були видані 26.01.2012 та 22.05.2014.

Відповідач в період з 2011 року по 2014 рік (межі нарахування збитків позивачем) сплачував за використану воду відповідно до розрахунків та ціни за наведений період, що підтверджується платіжними дорученнями про оплату .

21 листопада 2014 року Департамент екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, розглянувши клопотання Відповідача та додані до нього документи, видав ОСОБА_2 на спеціальне водокористування, терміном на З (три) роки.

Аналізуючи норми діючого законодавства можна зробити висновок, що якщо водокористувач земельної ділянки здійснював всі дії, спрямовані отримання дозволу, а дозвіл не був виданий, то відповідальність водокористувача виключається.

Оскільки за спірний період, зазначений позивачем, відповідач здійснював всі дії спрямовані на отримання дозволу повторно, сплачував за водокористування відповідно до погоджених лімітів, та наданих погоджень, господарський суд дійшов висновку про відсутність вини в його діях.

Так як в діях відповідача не вбачається усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), підстави для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків відсутні.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Оскільки позивачем не доведено наявності протиправної поведінки, яка є підставою для відшкодування шкоди, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.11.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.)