номер провадження справи 6/46/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.11.2016 Справа № 908/2205/13

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі Хилько Ю.І.,

розглянувши матеріали заяви Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/2205/13

за позовом: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (вул. Волгоградська, буд. 25, м. Запоріжжя, 69035; адреса за заявою: вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (бул. Вінтера, буд. 16, м. Запоріжжя, 69096)

про стягнення суми боргу

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 38 від 31.12.2015 р.

Від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 року у справі №908/2205/13 (суддя Місюра Л.С) позов задоволено, присуджено до стягнення борг за спожиту активну електричну енергію в сумі 230 843,13 грн., борг за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 8403,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4784,94 грн.

На виконання рішення було видано відповідні накази від 26.07.2013 р.

04.11.2016 року на адресу суду надійшла заява Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків (відповідача), в якій відповідач просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2205/13, згідно наведеного у заяві графіку до 25.06.2017р.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., через звільнення з посади судді Місюри Л.С., заяву по справі № 908/2205/13 передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач посилається на те, що на даний час для нього склалися такі обставини, за якими на теперішній час примусове стягнення боргу одним платежем є неможливим через відсутність коштів. Зазначає, що 05.07.2016 року між сторонами був укладений Договір реструктуризації № 28, за умовами якого було узгоджено порядок сплати боржником заборгованості у розмірі 263 072,48 грн., що утворилась згідно договору на постачання електричної енергії від 01.07.2010 року за № 11658, та затверджено графік сплати заборгованості. Вказує, що арешт всіх коштів Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків" Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго" приведе до зупинення діяльності підприємства. Виникає неможливість виплачувати заробітну плату, сплачувати податки та обов'язкові платежі до державного та місцевого бюджету, виконувати обов'язки згідно раніше підписаних договорів. Також зауважує, що наявність арешту коштів на рахунках ДП «Палац культури енергетиків» породжує нові борги, платежі за якими відповідач повинен сплачувати щомісяця відповідно до уставної діяльності підприємства та за поточні платежі за електроенергію. Зазначає, що ДП «Палац культури енергетиків» ВАТ «Запоріжжяобленерго» має намір добровільно виконати судове рішення, але з урахуванням стану фінансово-господарської діяльності, здійснити погашення боргу єдиним платежем не має можливості з причини критичного матеріально-технічного становища основних засобів.

Посилаючись на норми ст. 121 ГПК України, просить розстрочити виконання судового рішення по справі № 908/2205/13 від 15.07.2013 р. згідно з таким графіком: до 25.11.2016 р. 2000,00 грн., до 25.12.2016 р. 2000,00 грн., до 25.01.2017 р. 2000,00 грн., до 25.02.2017 р. 2000,00 грн., до 25.03.2017 р. 2000,00 грн., до 25.04.2017 р. 2000,00 грн., до 25.05.2017 р. 2000,00 грн., до 25.06.2017 р. 181 403,13 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.11.2016 р., заяву про надання розстрочки виконання рішення по справі № 908/2205/13 прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 14.11.2016 р.

Представник відповідача (заявника) у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив наявність укладеної між сторонами угоди про реструктуризацію заборгованості, у звязку з чим проти надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення не заперечує. Проте зазначив, що визначена відповідачем у графіку сплати заборгованості сума не відповідає фактичному розміру заборгованості відповідача за даним рішенням.

Зважаючи на обмежений статтею 121 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про надання розстрочки виконання рішення, заява розглядається за відсутності представника відповідача.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника позивача розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 14.11.2016 р. судом винесено ухвалу.

Розглянувши заяву Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 року у справі №908/2205/13 (суддя Місюра Л.С) позов задоволено, присуджено до стягнення борг за спожиту активну електричну енергію в сумі 230 843,13 грн., борг за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 8 403,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4784,94 грн.

На виконання рішення було видано відповідні накази від 26.07.2013 р.

Ухвалою суду від 26.12.2014 р. у даній справі за завою Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків на підставі ст. 121 ГПК України було надано розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 року у справі № 908/2205/13 в частині залишку неоплаченої суми 242 032 грн. 02 коп., до грудня 2015 року, згідно до наведеного графіку погашення.

03.12.2015р. державним виконавцем Ленінського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову ВП №49509375 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 26.07.2013 р. № 908/2205/13 про стягнення з ДП „Палац культури енергетиків відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго на користь Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж 223 903,13 грн. Також, 03.12.2015 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 49509375.

31.05.2016р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника № 49509375 та надіслано сторонам виконавчого провадження до відома та фінансовим установам до виконання.

17.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Про виконавче провадження.

Доводи відповідача щодо наявності обставин для надання йому розстрочки виконання судового рішення у даній справі обумовлюються насамперед наявністю укладеного між сторонами Договору про реструктуризацію.

Так, 05.07.2016 року між сторонами був укладений Договір реструктуризації № 28 (далі - Договір), предметом якого відповідно до п. 1.1. є умови і порядок сплати боржником заборгованості у розмірі 263 072,48 грн., що утворилась згідно договору на постачання електричної енергії від 01.07.2010 року за № 11658 та складається з наступного:

- заборгованість (залишок станом на 01.07.2016 року), що стягнута за рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 року по справі № 908/2205/13 у розмірі 221 403,13 грн. та судовий збір у розмірі 1454,94 грн.;

- заборгованість (залишок станом на 01.07.2016 року), що стягнута за рішенням

Господарського суду Запорізької області від 27.05.2014 року по справі № 908/1290/14 у

розмірі 40 214,41 грн.

Відповідно до п. 1.3 цього Договору, Постачальник електричної енергії надає розстрочку Боржнику в погашенні, а Боржник зобов'язується сплатити борг в розмірі 263072,48 грн., строком на дванадцять місяців до 25 червня 2017 року, починаючи з липня 2016 року самостійно на рахунки Постачальника електричної енергії, що зазначені у розділі шість даного договору.

Розділом 5 Договору передбачений графік погашення заборгованості, відповідно до якого в період з липня 2016 р. по травень 2017 р. Боржник сплачує щомісяця по 2500,00 грн., а в червні 2017 р. сплачує залишок заборгованості у розмірі - 235 572,48 грн.

Сторони дійшли згоди, що щомісячний платіж в 2500,00 грн. складається з наступного: 2000,00 грн. за рішенням суду від 15.07.2013 року по справі № 908/2205/13 та 500,00 грн. за рішенням суду від 27.05.2014 року по справі № 908/1290/14.

На виконання вказаного Договору відповідачем було сплачено 7 500,00 грн. (з яких 6000 грн. за рішенням суду від 15.07.2013 року по справі № 908/2205/13).

04.10.2016 р. державним виконавцем за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження ВП № 52447087 з виконання наказу № 908/2205/13 від 26.07.2013 р.

Під час примусового виконання виконавчого документу головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС ЗМУЮ відповідно до довідки ДПІ було виявлено, що у боржника - Дочірнього підприємства „Палац культури енергетиків" Відкритого акціонерного товариства „Залоріжжяобленерго" відкриті рахунки у банківській установі.

На підставі ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», було накладено арешт на рахунки боржника. Як вказує боржник, в рамках виконавчого провадження було стягнуто з розрахункового рахунку ДП «Палац культури енергетиків» ВАТ «Запоріжжяобленерго» всі наявні грошові кошти у розмірі 29403,75 грн. (з яких 20 000 грн. - пішли на погашення заборгованості за рішенням суду 15.07.2013 року по справі № 908/2205/13).

За поясненнями відповідача, що не підтверджено представником позивача у судовому засіданні, станом на 28.10.2016 року загальна заборгованість ДП «Палац культури енергетиків» ВАТ «Запоріжжяобленерго» перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж за рішенням суду по справі № 908/2205/13, складає 195403,13 грн.

Посилаючись на наявність обєктивних обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення одним платежем, відповідач просить розстрочити виконання судового рішення по справі № 908/2205/13 від 15.07.2013 р. згідно з таким графіком: до 25.11.2016 р. 2000,00 грн., до 25.12.2016 р. 2000,00 грн., до 25.01.2017 р. 2000,00 грн., до 25.02.2017 р. 2000,00 грн., до 25.03.2017 р. 2000,00 грн., до 25.04.2017 р. 2000,00 грн., до 25.05.2017 р. 2000,00 грн., до 25.06.2017 р. 181 403,13 грн.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 121 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів»).

В пункті 7.1.2 вказаної Постанови наведено визначення терміну розстрочка. Так, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Слід відзначити, що згідно з п. 7.2 вказаної постанови Пленуму, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

В даному випадку свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що критичний фінансовий стан підприємства, обумовлений специфікою фінансово-господарської діяльності підприємства, ускладнює виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 р. у справі №908/2205/13.

При цьому суд зазначає, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для розстрочки виконання судового рішення в розумінні ст.ст. 32-36, 121 ГПК України та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, заявник в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України не надав жодних доказів в підтвердження своїх вимог, зокрема, документів, які підтверджують тяжке фінансове становище заявника, документально не підтвердив неприбутковість відповідача, не надав документального обґрунтування наявності тих виняткових обставин, які роблять неможливим одночасне і повне виконання рішення суду по даній справі у встановлений строк. Напроти, надані відповідачем до своєї заяви копії платіжних доручень № 46 від 25.08.2016 р., № 58 від 20.09.2016 р., № 90 від 20.10.2016 р. свідчать про платоспроможність підприємства. При цьому, крім наведених платіжних доручень, відповідачем до заяви надано копію договору про реструктуризацію № 28 від 05.07.2016 р., копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 р., копію виписки по рахунку станом на 19.10.2016р. та докази на підтвердження повноважень директора підприємства і представника відповідача, що також не може бути доказами наявності виняткових обставин.

Законом України «Про судоустрій України» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обовязку належного виконання зобовязань перед позивачем та не робить неможливим виконання рішення суду. Тому посилання заявника на важкий фінансовий стан (доказів на підтвердження наявності якого відповідачем взагалі не надано), суд не може сприймати у якості достатньої підстави для розстрочки виконання судового рішення, оскільки, як зазначено вище, нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обовязку належного виконання зобовязань за судовим рішенням.

В той же час, суд приймає до уваги необхідність врахування майнових інтересів обох сторін, а не лише відповідача у справі. При цьому суд зауважує, що правопорушення, наслідком якого стало стягнення за рішенням суду від 15.07.2013 р. з відповідача на користь позивача боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 230 843,13 грн. та боргу за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 8 403,95 грн., було вчинено відповідачем в період, починаючи з липня 2010 року. При цьому суд зауважує, що згідно ухвали суду від 26.12.2014 р. у даній справі вже було надано відповідачу розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 року у справі № 908/2205/13 в частині залишку неоплаченої суми 242 032 грн. 02 коп. - до грудня 2015 року.

Тобто з моменту виникнення грошового зобовязання відповідача і до моменту розгляду даної заяви про розстрочку, пройшов великий проміжок часу, що також негативно впливає на майнові інтереси позивача у справі.

Також слід зазначити, що, з огляду на наявність світової фінансової кризи, всі підприємства знаходяться у рівних умовах. Відповідач, як субєкт господарювання, здійснює свою діяльність самостійно, ініціативно, на власний ризик, тож негативний результат його господарської діяльності сам по собі не може бути підставою для звільнення його від виконання взятих на себе зобовязань.

За таких обставин, суд констатує, що наведені заявником обставини, не є такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обовязку належного виконання зобовязань за судовим рішенням.

Отже, викладені та повідомлені суду відповідачем обставини, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для розстрочки виконання рішення суду. Таким чином, відповідач не довів належними доказами наявність виключних обставин, які дають підстави для застосування розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, посилання відповідача на договір реструктуризації від 05.07.2016 року №28 може бути підставою для затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами на стадії виконання судового рішення, однак не є виключною підставою (у розумінні ст. 121 ГПК України), необхідною для розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до положень пункту 7.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., при винесенні ухвали про відстрочку або розстрочку, зміну способу і порядку його виконання, господарський суд, або відмовляє відповідно у відстрочці чи розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання за відсутності підстав для вчинення процесуальних дій, або за наявності таких підстав задовольняє (задовольняє частково) відповідні заяви.

За таких обставин суд вважає, що заява відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Отже, суд відмовляє ДП «Палац культури енергетиків» ВАТ «Запоріжжяобленерго» у задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 р. у справі № 908/2205/13.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Палац культури енергетиків» Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.07.2013 р. у справі № 908/2205/13 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати винесення.

Суддя М.В. Мірошниченко