КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа№ 910/11969/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Калатай Н.Ф.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Павліченко С.І. довіреність № б/нг від 01.08.16

від відповідача 1: Карпінський С.В. довіреність № 19/3-02/52 від 28.04.16

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи 1: Церанюк І.С. довіреність № 97 від 30.09.16

від третьої особи 2: Голік О.А. довіреність № 27-27943/16 від 22.06.16

від третьої особи 3: Шевченко Д.В. довіреність № 18-0009/84953 від 13.10.16

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року

у справі № 910/11969/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Публічне акціонерне товариство "Златобанк"

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

3. Національний банк України

про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою про вжиття заходів до забезпечення позову Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року задоволено заяву ТОВ "Біпродукт":

- заборонено ПАТ "Державний ощадний банк України" звертати стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №876/31/1-3 від 04.11.2014р.,

- заборонено органам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії, щодо нерухомого майна: рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія",

- заборонено ПАТ "Державний ощадний банк України" вчиняти будь-які дії щодо відступлення, продажу, передачі в заставу або відчуження у будь-який інший спосіб прав вимоги за іпотечним договором №876/31/1-3 від 04.11.2014р. (а.с.13-17).

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 (а.с.21-26).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2016 року у справі № 910/11969/16 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року скасовано, у задоволенні заяви ТОВ "Біпродукт" про забезпечення позову - відмовлено (а.с. 91-97).

19 жовтня 2016 року постановою Вищого господарського суду України у справі № 910/11969/16 з посиланням на "неналежне повідомлення ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про час та місце розгляду даної справи" скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2016 року та передано справу № 910/11969/16 на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду (а.с.199-204).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2016 року справу № 910/11969/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

31 жовтня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф. та призначено на 15 листопада 2016 року.

14 листопада 2016 року від представника ТОВ "Біпродукт" надійшло клопотання про повідомлення учасника судового процесу, у якому воно просило повідомити у визначеному законодавством порядку Clifford Alliance LP (Suite, 2, 5 St. Vincent Street, Edinburg, EH3 6SW, United Kingdom про час і місце розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 р. у справі № 910/11969/16. Вказану заяву мотивовано тим, що вказана особа вступила у справу у якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 03.11.2016 р. (а.с. 232).

У судове засідання 15 листопада 2016 року представник ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихмасовим ідентифікатором 922 (а.с. 223). Поряд з цим, 15 листопада 2016 року від вказаної особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю представника вказаної особи прийняти участь у судовому засіданні призначеному на 15.11.2016 р., а також про продовження строку розгляду справи (а.с. 239).

У судовому засіданні 15 листопада 2016 року представник ТОВ "Біпродукт" підтримав клопотання ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про відкладення розгляду справи.

Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" заперечував проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники ПАТ "Златобанк", НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішення клопотання про відкладення розгляду справи залишили на розсуд суду.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

У п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Тому, колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем-2 обставини в обґрунтування причин неявки його представника у судове засідання не можуть бути визнані поважними, адже не є об'єктивно непереборними.

Крім того, ч. 2 ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Апеляційну скаргу було прийнято до провадження 31.10.2016 р., отже строк розгляду справи закінчується 15.11.2016 р.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а також зважаючи на те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника вказаної особи, а також з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, ч. 1 ст. 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Поряд з цим, як станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали (06.07.2016 р.), так і на момент прийняття апеляційної скарги до провадження (31.10.2016 р.) Clifford Alliance LP не було учасником судового процесу, оскаржуваною ухвалою не вирішено питань щодо прав та обов'язків вказаної особи, тому, враховуючи положення ст. 101 ГПК України та з метою утримання від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ "Біпродукт" про повідомлення Clifford Alliance LP.

Крім того, у судовому засіданні 15 листопада 2016 року представник ПАТ "Державний ощадний банк України" надав пояснення, у яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представники ТОВ "Біпродукт", НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" у судовому засіданні 15 листопада 2016 року надали пояснення, у яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про визнання недійсним Договору іпотеки №876/31/1-3, укладеного в забезпечення кредитного договору №876/31/1 та зобов'язання ПАТ "Державний ощадний банк України" повернути ТОВ "ТЛК "Арктика" правовстановлюючі документи на предмет іпотеки за договором іпотеки №876/31/1-13 від 04.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05 липня 2016 року порушено провадження у справі 910/11969/16 та прийнято позовну заяву до розгляду (а.с. 1-2).

01 липня 2016 року до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Біпродукт" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (а.с. 7-9).

Обґрунтовуючи заяву, ТОВ "Біпродукт" посилалось на те, що із наявної в мережі "Інтернет" інформації, вбачається, що станом на день подання вказаної заяви відповідачем-1 вчиняються дії, спрямовані на відчуження прав за договором іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р., що є предметом судового розгляду у цій справі. Вказані обставини на думку заявника можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі (а.с.8).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року заяву про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено в повному обсязі (а.с. 13-17).

У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що статтями 66, 67 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позов забезпечується в тому числі забороною відповідачеві вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Якщо необхідність вжиття заходу щодо забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що у разі невжиття такого заходу йому буде завдано значної шкоди, він повинен обґрунтувати можливість завдання такої шкоди, її розмір, зв'язок можливої шкоди з предметом спору, а також необхідність і достатність для її запобігання вжиття саме цього заходу щодо забезпечення позову.

У п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підтвердження обставин щодо вчинення відповідачем-1 дій, спрямованих на відчуження прав за договором іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р., що є предметом судового розгляду у цій справі, ТОВ "Біпродукт" надано роздруківку із мережі Інтернет сторінки оголошення №313732832 про "Продаж комерційної нерухомості" від 30.06.2016 р., у якому зазначено, що: "Предмет продажу: майнові права за кредитним договором №876/31/1 від 04.11.2014 по отриманню кредитних коштів у розмірі 100 000 000,00 грн. Виконання грошового зобов'язання забезпечено переданим згідно договору іпотеки №876/31/1-3 від 04.11.2014 в іпотеку майновим комплексом, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, та земельними ділянками на яких він розташований загальною площею 5 га. Реалізація: шляхом відступлення права вимоги або продажу готового об'єкту." (а.с. 11).

Проте, вказана роздруківка, не містить, ані номеру телефону, ані посилань на продавця та з її тексту неможливо встановити того, що зазначене оголошення було розміщене саме відповідачем-1, відсутні дані на якому сайті було розміщено оголошення.

АТ «Ощадбанк» повідомило, що «не розміщувало в мережі інтернет жодних оголошень, щодо продажу прав вимоги за Кредитним договором або предмету іпотеки за Іпотечним договором. Вважає, що дане оголошення було розміщено в мережі інтернет невідомими особами, можливо позивачем. Зазначає, що на поточний момент, Апелянтом не вчиняється будь-яких дій, спрямованих на звернення стягнення на предмет іпотеки за спірним Іпотечним договором» ( а.с 24) .

Отже, вказане не може слугувати беззаперечним доказом наявності потенційної можливості ухилення відповідача-1 від виконання судового рішення та наміру відповідача-1 щодо відчуження спірного майна.

Отже, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову, а отже вказана заява задоволенню не підлягає.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду враховує також позицію Вищого господарського суду України викладену у постанові від 12.10.2016 справа № 911/2666/15 згідно якої: «Вимоги Уповноваженої особи про забезпечення позову щодо заборони ПАТ "Державний ощадний банк України" звертати стягнення на предмет іпотеки стосуються іпотечного договору № 876/31/1-3 від 04.11.2014, укладеного ПАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "ТЛК "Арктика" чи вчиняти відносно іпотечного майна будь-які дії, який не є предметом оскарження у даній справі. Такий захід до забезпечення позову по суті позбавляє ПАТ "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель за договором № 876/31/1-3 від 04.11.2014) права на гарантії задоволення його вимог, які випливають з погоджених сторонами умов іпотечного договору та норм чинного законодавства (ст. 589 ЦК України, ст.ст. 12, 33 Закону України "Про іпотеку"), тобто позбавляють ПАТ "Державний ощадний банк України" можливості відновлення своїх прав у випадку порушення боржником та іпотекодавцем взятих на себе договірних зобов'язань.»

Оскільки Договір іпотеки №876/31/1-3 від 04.11.2014 р. було укладено між ПАТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика" саме в забезпечення зобов'язань за Кредитним договором №876/31/1, ТОВ "Біпродукт" не стороною спірного договору, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу крім іншого, позбавив банк, як кредитора, права на задоволення його вимог, що виплавають з договору іпотеки, який було укладено в якості забезпечення кредитних зобов'язань ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

Також, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що предметом позову є вимоги немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства та наявність чи відсутність порушення прав позивача. Визнання недійсним договору не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Тобто обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, відсутні.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 підлягає задоволенню, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 необхідно скасувати, та прийняти нове рішення, відповідно до якого у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено повністю, апелянту належить відшкодувати за рахунок позивача судовий збір у сумі 1515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 65, 66, 67, 99, 101, п. 2 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 скасувати та прийняти нове рішення:

"У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити."

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" (03680, м. Київ, вул. Столичне шосе, 100, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп.

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06 липня 2016 року у справі №910/11969/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Н.Ф. Калатай