ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2016 Справа № 905/1344/16

Господарський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Осадчої А.М., суддів Курило Г.Є, ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Щитової Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" м. Донецьк

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" м. Дніпропетровськ

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафів за неправильно зазначені адреси вантажоодержувача у накладних у розмірі 992460,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особ-1: не з'явився

від третьої особ-2: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

01.04.2016року шляхом надіслання поштового відправлення Публічне акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі - ПАТ Українська залізниця) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (далі - ПрАТ Донецьксталь - Металургійний завод) про стягнення штрафу в розмірі 992460,00 грн. за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у залізничних накладних.

Відповідно до автоматичного розподілу позовна заява ПАТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця до ПАТ Донецьксталь - металургійний завод передана на розгляд судді Осадчій А.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.04.2016 року позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 905/1344/16.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2016 року за заявою відповідача залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Металургійний завод Дніпросталь (далі - ТОВ МЗ Дніпросталь).

Ухвалою суду від 16.05.2016 року до участі у справі залучено третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" м. Дніпропетровськ (далі- ТОВ "Інтерпайп Україна").

Ухвалою суду від 06.06.2016 року за клопотанням відповідача строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів.

17.06.2016 року протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів призначено колегіальний розгляд справи у складі головуючого судді Осадчої А.М., суддів Курило Г.Є., Мельниченко Ю.С.

29.07.2016 року від відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надійшли витребувані судом документи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2016 року внаслідок перебування судді Мельниченко Ю.С. у відпустці склад судової колегії змінено на наступний: головуючий суддя Осадча А.М., судді Курило Г.Є., Левшина Г.В.

27.09.2016 року через канцелярію суду від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов лист, в якому останнє повідомляє суд про неможливість надання копії Статуту ТОВ "МЗ"Дніпросталь".

31.10.2016року на адресу суду від Дніпропетровської міської ради надійшли витребувані судом документи Статут ТОВ "МЗ"Дніпросталь" станом на 26.11.2013року та витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо вказаного підприємства.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.09.2016 року внаслідок перебування судді Левшиної Г.В. у відпустці склад судової колегії змінено: гловуючий суддя Осадча А.М., судді Кротінова О.В., Курило Г.Є.

У змісті позовної заяви ПАТ Українська залізниця свої вимоги мотивувало тим, що у вересні 2015року зі станції Мушкетово Донецької залізниці ПрАТ «Донецьксталь»-металургійний завод» згідно накладних здійснило відправку 21 вагону на станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, зазначений у документі одержувач вантажу - ТОВ МЗ Дніпросталь. На всі вагони відправник надав станції навантаження заповнені накладні, в яких представниками відправника в графі 4 Одержувач та графі 5 Код одержувача було вказано (мовою оригіналу): «ООО МЗ Днепросталь; 49081, г.Днепропетровск, ул.Столетова, 21; 6439». При прибутті вагонів на станцію призначення було встановлено, що зазначена вантажовідправником у залізничних накладних адреса не відповідає адресі вантажоодержувача - ТОВ МЗДніпросталь. Виправлення адреси вантажоодержувача здійснено на підставі телеграми № НР 14 від 04.10.2015 і листа ТОВ МЗ Дніпросталь. Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу засвідчений актом загальної форми №120тк від 04.10.2015, який є підставою для покладення на вантажовідправника відповідальності за невідповідність даних у перевізному документі.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача, позивач просить суд стягнути з ПрАТ «Донецьксталь» -металургійний завод» штраф у пятикратному розмірі від провізної плати в сумі 992460,00 грн. та відшкодувати понесені при зверненні з позовною заявою судові витрати в розмірі 14886,90грн.

Нормативно заявлені позовні вимоги ПАТ Українська залізниця обґрунтовує посиланням на статті 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

На підтвердження зазначених у позовній заяві обставин ПАТ Українська залізниця надало суду належно завірені копії: накладних №48765762 від 29.09.2015 року, №48765804 від 29.09.2015 року, №48765820 від 29.09.2015 року, №48765838 від 29.09.2015 року, №48765861 від 29.09.2015 року, №48767339 від 29.09.2015 року, №48765812 від 29.09.2015року, акту загальної форми №120ТК від 04.10.2015 року, листа №330 від 06.12.2013 року, телеграми №НР 14, договору №ПР.ДН-1-11-726/НЮп від 07.12.2011 року, виписок з ЄДРПОУ щодо підприємства та регіональної філії, витягу з протоколу №5 засідання правління ПАТ Укрзалізниця №05-5-63 від 17.11.2015 року, передавального акту ДП Придніпровська залізниця від 03.08.2015 року.

У письмовому відзиві на позовну заяву, який одержаний через канцелярію господарського суду Донецької області 16.05.2016року, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що між ПрАТ Донецьксталь - Металургійний завод та ТОВ Інтерпайт Україна укладено договір поставки металопродукції № 309403 від 21.12.2012. За умовами договору у вересні 2015 року постачальник залізничним транспортом за накладними поставив ТОВ МЗ Дніпросталь чавун переробний. У накладних у графі Одержувач були зазначені реквізіти вантажоодержувача: ООО МЗ Днепросталь, 49031, г.Днепропетровск, ул. Столетова, 21 у відповідності до даних у договорі, які відповідали відомостям у свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи (довідка АА № 900102) та Статуту одержувача вантажу. Таким чином, ПрАТ ДМЗ при оформленні перевізних документів на час їх складання в повному обсязі виконало свій обовязок і не допустило порушення. Посилання позивача на іншу юридичну адресу ТОВ МЗ Дніпросталь: м.Дніпропетровськ, вул. Винокурова, 4 не підтверджується належними доказами та суперечить статутним документам вантажоодержувача.

У поясненнях, які отримані господарським судом 06.06.2016 року та 16.06.2016року представник відповідача вказує, що у статті 122 Статуту залізниць України не передбачено, за неправильність якої адреси вантажоодержувача стягується штраф. Норми чинного законодавства оперують поняттями місцезнаходження юридичної особи і не містять визначення фактичної, поштової чи юридичної адреси юридичної особи. ТОВ МЗ Дніпросталь має органи управління, які розташовані за вказаною у накладній адресою, тому ПрАТ Донецьксталь-металургійний завод не допущено порушення, тому просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав суду належним чином засвідчені копії: листа №8511-123 від 01.06.2015року, листа №424 від 10.06.2016року, свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ Металургійний завод Дніпросталь №414249, договору поставки №309403 від 21.12.2012 року, протоколу розбіжностей до договору, протоколу узгодження розбіжностей, додатку №16 від 18.09.2015 року, Статуту підприємства, виписки з ЄДРПОУ, довідки з ЄДРПОУ АА №900102, Статуту ТОВ МЗ Дніпросталь, реквізитів ТОВ МЗ Дніпросталь, додаткової угоди №8 до договору поставки від 24.12.2014 року.

Нормативно свої заперечення відповідач обґрунтовує ст. 23 Статуту залізниць України, розділом 4 Правил оформлення перевізних документів, ст. ст. 32, 33, 82 Господарського процесуального кодексу України

07.10.2016 року та 01.11.2016 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на раніше викладені обставини, а у випадку наявності підстав для стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача, просить суд зменшити розмір суми штрафу до 2000,00 грн. за кожну відправку у звязку з тим, що перевізнику не було завдано жодних збитків, вантаж прибув на зазначену в накладній станцію призначення в повному обсязі та був прийнятий вантажоодержувачем без будь-яких заперечень.

Крім того, 08.11.2016 року на електронну адресу суду відповідач надіслав клопотання, в якому просить суд зменшити стягуваний розмір штрафу до 2000,00 грн. за кожну відправку, посилаючи на виникнення труднощів у здійсненні статутної діяльності підприємства через проведення на території місцезнаходження останнього антитерористичної операції, складність перетинання лінії розмежування, що призвело до значних складнощів з відвантаженням продукції та отриманням платежів за раніше відвантажену продукцію; підприємство знаходиться у скрутному фінансовому стані через брак платежів від контрагентів за фактично поставлений товар.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин відповідач надав суду копії сертифікату (висновку) №651 про настання обставин непереборної сили, наказу №441 від 10.09.2014 року, наказу №432 від 27.08.2014 року, звіту про фінансові результати за 3 квартал 2014 року, звіту про фінансові результати за 12 місяців 2015 року, звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року.

Представники сторін та третіх осіб у судове засідання 10.11.2016 року не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у спосіб, передбачений чинним процесуальним законодавством.

Зокрема, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення поштової кореспонденції на юридичну адресу підприємства, про що свідчать повернуті до суду рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності з рекомендаціями, що надані у п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" № 01-06/2052/14 від 01.12.2014, яким передбачено особливості повідомлення сторін судового процесу, у разі знаходження підприємства на території проведення АТО.

Адреса місцезнаходження ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод, що зазначена ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 83062, м. Донецьк, вул. І. Ткаченка, 122. Відомості щодо перереєстрації юридичної особи відсутні.

Як встановлено у актах канцелярії господарського суду Донецької області внаслідок того, що згідно листа Харківської дирекції УДППЗ Укрпошта №7-14-72 від 10.02.2016року відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, канцелярія суду не має можливості направити поштову кореспонденцію (ухвали суду) на юридичну адресу відповідача.

Інформація про час і місце судових засідань щодо розгляду справи №905/1344/16 розміщувалась на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). Матеріали справи містять роздруковані та оформлені належним чином сторінки з відповідним повідомленням.

З огляду на викладене, суд здійснив всі можливі дії направлені на повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду справи, в той час як відповідач 1 у жодне судове засідання не направив свого представника, не висловив правової позиції з приводу заявлених позовних вимог.

Згідно із пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень статті 811 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотанням щодо фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів сторони до суду не зверталися.

Проаналізувавши пояснення і наведені аргументи представників позивача і відповідача, дослідивши надані сторонами в порядку статті 43 ГПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариств Українська залізниця, зважаючи на таке.

21.12.2012року між юридичними особами: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Інтерпайп Україна (Покупець) та ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод (Постачальник) укладено договір поставки №309403, за п. 1.1 якого Постачальник зобовязується передати, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити відповідно до умов даного договору металопродукцію, що надалі іменується як товар, номенклатура, кількість, ціна та строк поставки якого узгоджуються сторонами у додатках (специфікаціях), які є невідємною частиною даного договору.

Орієнтовна сума договору складає 95000000,00 грн. Ціна на товар узгоджується сторонами у додатках (специфікаціях) до даного договору та вказується без врахування вартості транспортних витрат (п.п. 1.2, 3.1 договору).

Згідно з приписами п. 4.1 договору поставка товару здійснюється партіями вагонними нормами на умовах FCA станція Донецьк, Донецької залізниці (Інкотермс 2000 року), датою поставки товару вважається дата передачі товару перевізнику залізниці, що вказана в екземплярі електронного перевізного документу (накладної). Місце поставки станція Донецьк, Донецької залізниці, м. Донецьк.

Сторонами договору складено та підписано протокол розбіжностей від 24.12.2012року та протокол узгодження розбіжностей від 24.12.2012 року.

Також сторони підписали додаток до договору №16 від 18.09.2015 року: Специфікація, яким узгодили умови відвантаження товару у період вересень-жовтень 2015року, зокрема, ціну чавуну, реквізити відвантаження.

За змістом частини 1 статті 909 ЦК України, яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Загальні умови перевезення, як унормовано частиною 2 статті 908 ЦК України, визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457 з відповідними змінами та доповненнями (далі - Статут), наголошується, що основним перевізним документом встановленої форми є накладна, оформлена відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і надана залізниці відправником разом з вантажем. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, у відповідності до статті 23 Статуту допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

29.09.2015 року згідно з відомостями, що містяться у накладних №48765762, №48765804, №48765820, №48765838, №48765861, №48767339, №48765812, ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод (вантажовідправник) відправив зі станції Мушкетово Донецької залізниці для ТОВ МЗ Дніпросталь (вантажоодержувач) вантаж чавун переробний рядовий у вагонах №№63798227, 68023050, 68501501, 68745280, 68746072, 68359660, 68418532, 68604024, 68664259, 68705045, 68705359, 68719616, 68790039, 68796960, 67180885, 68750025, 67905307, 68700707, 68746833, 66889445, 68535541.

Згідно з відмітками у зазначених накладних чавун завантажений у залізничні вагони відкритого типу навалом вантажовідправником.

При оформленні вказаних залізничних накладних у розділі 4 "Вантажоодержувач" вантажовідправником зазначено адресу вантажоодержувача ТОВ МЗ Дніпросталь: 49081, м. Дніпропетровськ, вул.Столєтова, 21.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці залізницею виявлено, що у накладних невірно зазначена адреса вантажоодержувача.

В акті загальної форми №120ТК від 04.10.2015 року зазначено, що на дані вагони (7 виправлень, 21 вагон - №№63798227, 68023050, 68501501, 68745280, 68746072, 68359660, 68418532, 68604024, 68664259, 68705045, 68705359, 68719616, 68790039, 68796960, 67180885, 68750025, 67905307, 68700707, 68746833, 66889445, 68535541) невірно вказана адреса вантажоодержувача ТОВ МЗ Дніпросталь, відповідно до телеграми №14 від 04.10.2015 року зі станції Мушкетово Донецької залізниці внесені виправлення до адреси отримувача: м.Дніпропетровськ, вул. Винокурова, 4.

Відповідно до ч.1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме розділом 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, в тому числі графу "Одержувач" та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адресу та його код. Зокрема, згідно з зазначеним додатком, четверту графу накладної "одержувач" заповнює відправник в порядку передбаченому для графи "відправник". Таким чином, відправником в графі "одержувач" повинна бути зазначена, зокрема, поштова адреса одержувача.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини неправильного зазначення у накладній маси вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання акту загальної форми.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені в акті загальної форми.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що невірне зазначення адреси вантажоодержувача відправником (відповідачем) у накладних, засвідчено належним та допустимим доказом - актом загальної форми №120ТК від 04.10.2015 року, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Вказаний акт загальної форми за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту неправильного зазначення адреси вантажоодержувача у накладних.

Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення адреси вантажоодержувача відправником в накладних. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості, викладені в акті загальної форми.

Доводи відповідача стосовно того, що останнім при оформленні перевізних документів (накладних) на час їх складання в повному обсязі виконано свій обовязок і не допущено будь-яких порушень, відповідач мав відомості щодо адреси вантажоодержувача: 49081, м.Дніпропетровськ, вул.Столєтова, 21, суд не приймає з огляду на наступне.

У статті 1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15 травня 2003 року № 755-ІV, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (вересень 2015 року), місцезнаходженням юридичної особи визнається адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Згідно преамбули норми Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців регулюють відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців.

Між тим, відповідно до положень статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частиною першою статті 88 ЦК України передбачено, що у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Вимоги до змісту статуту господарського товариства встановлені статтею 4 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до положень якої відомості про місцезнаходження товариства мають міститися в установчих документах.

Водночас частиною третьою статті 8 Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом.

Таким чином, установчі документи юридичної особи, зокрема, Статут, мають містити відомості щодо місцезнаходження останньої.

Враховуючи вищевикладене, місцезнаходженням юридичної особи є адреса, передбачена Статутом підприємства, відповідно до якого вносяться відомості до ЄДРПОУ. Станом на дату перевезення (вересень 2015 року) місцезнаходженням вантажоодержувача - ТОВ "МЗ"Дніпросталь" є м. Дніпропетровськ, вул.Винокурова, 4, що вбачається з Статуту товариства у редакції станом на 26.11.2013року, тобто тієї, яка діяла на час здійснення перевезення.

Дана адреса співпадає з адресою місцезнаходження підприємства, яка міститься у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відомостей, що поштова адреса ТОВ "МЗ"Дніпросталь" не співпадає з вказаною вище адресою місцезнаходження підприємства матеріали справи не містять.

07.12.2011року між ТОВ МЗ Дніпросталь (Вантажовласник) та ДП Придніпровська залізниця (Залізниця) укладено договір №ПР.ДН-1-11-726/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, предметом якого є надання Залізницею послуг, повязаних з перевезенням вантажу, та проведення розрахунків за ці послуги.

Листом №330 від 06.12.2013року ТОВ МЗ Дніпросталь повідомлено позивача про факт зміни реквізитів підприємства, зокрема, адреси, на 49051, м. Дніпропетровськ, вул.Винокурова, 4.

Ствердження відповідача, що зазначення іншої адреси ТОВ "МЗ"Дніпросталь" за місцезнаходженням органів управління (довідка від 07.07.2016року, арк. справи 122, том1) також є правомірним, суперечить наведеним вище законодавчим принципам реєстрації факту місця знаходження підприємства та спростовується даними наведеними у листі ТОВ "МЗ"Дніпросталь" до позивача.

Суд критично ставиться до листа б/н б/д (арк. справи 72, том1), який надано відповідачем в підтвердження, що саме адреса 49081, м.Дніпропетровськ, вул.Столєтова, 21 надавалась його контрагентом для організації перевезення, оскільки він не містить дати його складання, доказів на підтвердження дати його направлення або вручення суду не надано, тому неможливо визначити період його дії, оскільки дійсно, попередньо, до моменту внесення відповідних змін до ЄДР та Статуту підприємства у 2013році, у ТОВ "МЗ"Дніпросталь" була саме ця адреса.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення у накладній адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складає 198492,00 грн. (згідно накладних), що виходить з розрахунку провізної плати відповідно до Схеми і Збірника тарифів (Тарифне керівництво №1), відповідно заявлений штраф до стягнення у розмірі 992460,00 грн. у п'ятикратному розмірі вказаної плати.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Відповідно до п.1, 2 статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, останнє утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які організовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

В означеному додатку до таких підприємств віднесено Державне підприємство Придніпровська залізниця .

Згідно ч.2 п.2 статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця товариство є правонаступником всіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, враховуючи додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця, у тому числі Державного підприємства Придніпровська залізниця .

Також дані відомості підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно яких державна реєстрація новоутвореної юридичної особи проведена 21.10.2015 року.

На підтвердження означеного факту матеріали справи містять зведений передавальний акт від 06.08.2015року, затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015року.

Тому суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафу виходить з наступного.

Пункт 3 статті 83 ГПК України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз застосування ст. 83 ГПК України свідчить про те, що зменшувати розмір штрафу є виключно правом суду, а обставини для застосування вказаної норми є оціночними.

Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п.п. 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно п.22 Оглядового листа "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007року N01-8/917 господарський суд має право зменшувати розмір штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України. Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на складний фінансовий стан підприємства, а саме, виникнення труднощів у здійсненні статутної діяльності підприємства через проведення на території місцезнаходження останнього антитерористичної операції, складність перетинання лінії розмежування, що призвело до значних складнощів з відвантаженням продукції та отриманням платежів за раніше відвантажену продукцію; брак платежів від контрагентів за фактично поставлений товар. Крім того зазначає, що перевізнику не було завдано жодних збитків, вантаж прибув на зазначену в накладній станцію призначення в повному обсязі та був прийнятий вантажоодержувачем без будь-яких заперечень.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин відповідач надав суду копії сертифікату (висновку) №651 про настання обставин непереборної сили, наказу №441 від 10.09.2014 року, наказу №432 від 27.08.2014 року, звіту про фінансові результати за 3 квартал 2014 року, звіту про фінансові результати за 12 місяців 2015року, звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014від 14.04.2014 року, у період з 14.04.2014 року до її закінчення.

02.12.2015року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, до якого також увійшло місто Донецьк Донецької області.

Судом встановлено, що адреса місцезнаходження відповідача, що зазначена ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 83062, м.Донецьк,вул. І. Ткаченка, 122. Господарська діяльність підприємства ведеться саме у м.Донецьк.

Згідно сертифікату (висновку) №651 про настання обставин непереборної сили встановлено для ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод з 01.08.2014року настання обставин непереборної сили щодо стосується справляння податків та обовязкових платежів.

Наказами №441 від 10.09.2014 року, №432 від 27.08.2014 року встановлювався простій у діяльності підприємства.

Згідно звіту про фінансові результати за 3 квартал 2014 року, звіту про фінансові результати за 12 місяців 2015року, звіту про фінансові результати за 1 квартал 2016 року діяльність підприємства є збитковою.

Визначаючи наявність підстав для зменшення розміру штрафу суд виходить з малозначності здійсненого відповідачем порушення, яке за своєю суттю не могло спричинити та не спричинило збитків позивачу або інші негативні наслідки, пов'язані з безпекою руху, оскілки вказана була не помилкова адреса, а адреса, за якою знаходяться органи управління вантажоодержувача, а метою вказання даної адреси є саме своєчасне повідомлення про надходження вантажу його одержувача, що відбулось у будь-якому випадку. Дані обставини належним чином усунені (станцією відправлення виправлено невірно вказану адресу на правильну, вантаж доставлено саме за виправленою адресою, він прийнятий вантажоодержувачем без будь-яких зауважень)

Враховуючи, що відповідач знаходиться в зоні проведення АТО, здійснює господарську діяльність у складних обставинах, проведення бойових дій на означеній території суттєво ускладнює роботу підприємства, у тому числі в частині функціонування транспортної служби, відповідач знаходиться у складному фінансовому стані, порушення, яке допущене, не є істотним, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про зменшення суми штрафу частково, зменшивши його суми 2000,00 грн. за кожний вагон, що прийнятий до перевезення за накладними.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 42000,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що при зменшенні розміру неустойки (штрафу, пені) у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

На підставі ст.ст. 88, 93, 908, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 8 Закону України "Про господарські товариства", ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 25, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" м. Донецьк, за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" м. Дніпропетровськ, третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" м. Дніпропетровськ про стягнення штрафів за неправильно зазначені адреси вантажоодержувача у накладних у розмірі 992460,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" (83062, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченка, 122, ідентифікаційний код 30939178) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса,буд.108, ) суму штрафу у розмірі 42000,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 14886,90грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 10.11.2016року оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 15.11.2016року.

Головуючий суддя А.М. Осадча

Суддя Г.Є. Курило

Суддя О.В. Кротінова