ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року Справа № 904/5177/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

судді: Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

секретар судового засідання: Крицька Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №6 від 25.05.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №01-26/08/16 від 26.08.2016 р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у справі №904/5177/16

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат", м. Київ

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро

про стягнення 60 166,00 грн. заборгованості за надані транспортно-експедиційні послуги,

3 274,58 грн. пені, 269,14 грн. 3% річних, 676,59 грн. інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року (суддя Бондарєв Е.М.) позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат", м. Київ основний боргу у сумі 60 166,00 грн., пеню у сумі 3 274,58 грн., 3% річних у сумі 269,14 грн., інфляційні втрати у сумі 676,59 грн., судовий збір у сумі 1 378,00 грн., витрати по оплаті послуг адвоката у сумі 9 100,00 грн.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 030614-АК про надання транспортно-експедиційних послуг від 03 червня 2014 року в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" його оскаржує на предмет невідповідності нормам процесуального права, неповним зясуванням обставин справи.

Апелянт заперечує проти визнання господарським судом строку оплати послуг за актами надання послуг на загальну суму 60 166, 00 грн. таким, що настав. Вважає, що всупереч положенням п.4.10. та п.4.11. договору № 030614-АК про надання транспортно-експедиційних послуг від 03 червня 2014 року позивачем не було надано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" передбачений умовами договору пакет належно оформлених документів, зокрема вірно оформлених товарно транспортних накладних. Стверджує, що господарський суд не звернув увагу на те, що товарно транспортні накладні від 28 січня 2016 року, 10 лютого 2016 року, 23 лютого 2016 року, 26 лютого 2016 року, 28 лютого 2016 року, 01 березня 2016 року, 04 березня 2016 року мають недоліки щодо оформлення, не містять обовязкових реквізитів, у звязку з чим не можна вважати їх належним чином оформленими саме з боку експедитора; заявки №К.26.2.2016 від 26 лютого 2016 року та №К.28.02.2016 від 28 лютого 2016 року містять підпис іншої особи замість підпису генерального директора ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" ОСОБА_4, у звязку з чим не можна вважати їх належними доказами в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України; рахунки - фактури експедитора - № 61 від 29.01.2016 року, № 116 від 10.02.2016 року, № 115 від 11.02.2016 року, № 140 від 17.02.2016 року, № 184 від 25.02.2016 року, № 189 від 27.02.2016 року, № 190 від 01.03.2016 року, № 191 від 02.03.2016 року, № 192 від 02.03.2016 року, № 218 від 05.03.2016 року, № 217 від 05.03.2016 року взагалі не містять підпису головного бухгалтера ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат", що передбачено п.4.4. договору. У звязку з ненаданням повного, належним чином оформленого пакету документів замовнику, що в свою чергу ставить в залежність строки виконання зобовязання з оплати наданих послуг, останній мав підстави затримати оплату послуг експедитора без нарахування пені (п.4.11 договору).

Зазначає, що відповідно до п.6.4. та абз. 2 п.7.10. договору №030614-АК від 03 червня 2014 року пеня за порушення строку оплати послуг (з суми експедитора) не нараховується, а тому стягнення пені з відповідача в розмірі 3 274, 58 грн. не є правомірним.

Апелянт стверджує, що копії документів, що підтверджують витрати позивача на оплату послуг адвоката в розмірі 9 100, 00 грн. не відповідають вимогам п.5.27 "ДСТУ 4163-2003", оскільки відповідні докази не завірені належним чином у відповідності до вимог законодавства. Крім того, із договору про надання юридичних послуг №162-02/16 від 05 лютого 2016 року, укладеного між позивачем та АО "Адвокатська фірма "Статус" не вбачається надання правової допомоги у даній справі, оскільки із наданих доказів не зрозуміло послуги якого характеру були надані та не вбачається що юридичні послуги були надані саме по справі №904/5177/16, платіжні доручення та виписки по рахунку позивача на підтвердження оплати послуг адвоката відсутні в матеріалах справи, а виписки із рахунку АО "Адвокатська фірма "Статус" не завірені банком належним чином, то висновки про дійсну оплату наданих юридичнх послуг є передчасними.

Окрім зазначеного апелянт вважає, що господарський суд необґрунтовано поклав на нього витрати позивача на оплату юридичних послуг наданих, на думку відповідача, не адвокатом. Посилаючись на ч.3 ст.48 Господарського процесуального кодексу України, положення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №6-рп/2013 у справі №1-4/2013, п.6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відповідач зазначає, що копія свідоцтва адвоката ОСОБА_5 про право на зайняття адвокатською діяльністю в матеріалах даної справи відсутня, ОСОБА_5 не представляв інтереси ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" в суді першої інстанції під час розгляду справи №904/5177/16, в матеріалах даної справи відсутні будь які процесуальні документи складені ОСОБА_5, відсутні докази, що підтверджують здійснення адвокатської діяльності, надання юридичних послуг в якості адвоката ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" під час розгляду справи №904/5177/16. Позивач просив суд стягнути вартість наданих юридичних послуг особами, які не є адвокатами в розумінні п.1 ст.1 та ч.1 ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тобто послуги надавалися звичайними фахівцями в галузі права, а тому вартість їх послуг не може бути покладено судом першої інстанції на відповідача, оскільки такі витрати не є судовими витратамив розумінні ч.1 ст.44 Господарського процесуального кодексу України.

Посилаючись на п.6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.28 Правил адвокатської етики апелянт вважає, що стягнуті з відповідача судом першої інстанції витрати на оплату послуг адвоката в сумі 9 100, 00 грн. є явно завищеними та неспіврозмірними розміру позовних вимог.

В наданих додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 26 вересня 2016 року вих. №1-26/09/16 відповідач зазначає, що під час виконання договору та заявок до нього на перевезення вантажу в порушення вимог п.11.5 договору №030614-АК від 03 червня 2014 року та ст. 520 Цивільного кодексу України ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" залучало на перевезення вантажу у січні березні 2016 року сторонніх осіб без письмової згоди відповідача, на підставі чого у ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" є обґрунтовані підозри у тому, що підприємство позивача не вчиняло жодних конклюдентних дій по виконанню заявок до договору, заборгованість по яким позивач просить стягнути з відповідача. Апелянт вважає, що позивач має довести належними та допустимими доказами надання послуг, оплату з яких вимагає стягнути з відповідача.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" просить рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" відмовити повністю.

Позивач доводи апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що факт надання відповідачеві послуг підтверджується актами наданих послуг, перелік яких наведено в позовній заяві, згідно актів звірок відповідач визнав кредиторську заборгованість перед позивачем, будь які правовідносини сторін, що виникли на підставі заявки №К3.3.2016 від 03 березня 2016 року, у тому числі питання щодо наявності/відсутності факту спричинення відповідачу збитків у сумі 420 807, 00 грн. не є предметом розгляду за даним позовом, та не можуть встановлюватись судом в межах розгляду даної справи, вважає, що належними доказами підтверджено витрати на послуги адвоката в розмірі 9 100 грн. В доповненні на відзив на апеляційну скаргу позивач зазначає, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" не заявляло у даній справі позовних вимог про стягнення заборгованості за надання транспортно експедиційних послуг за заявкою №К3.3.2016 від 03 березня 2016 року, обставини щодо оформлення (не оформлення), підписання (не підписання) та загалом укладення (не укладення) якої розглядаються у справі №910/14398/16, яка перебуває в провадженні господарського суду м. Києва.

Позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" залишити без задоволення.

26 вересня 2016 року відповідачем заявлено клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі у вигляді договорів на перевезення вантажу належного ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", укладеного між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" та перевізниками, актів наданих послуг такими перевізниками, свідоцтво про реєстрацію за ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" транспортних засобів, напівпричепів, якими перевозився вантаж по спірним заявкам, посвідчення водіїв, трудові книжки або договори цивільно правового характеру, укладені ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" з водіями, довіреності, журнали видачі довіреностей, розпорядження, накази, маршрутні листи або інші акти юридичної особи ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" на здійснення господарських операцій по перевезенню вантажів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" за маршрутами вказаними у спірних заявках, інші докази, які б свідчили про належне виконання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" своїх зобовязань по договору №030614 АК від 03 червня 2014 року (т.2, а.с.147-150).

В судовому засіданні 15 листопада 2016 року відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи з метою підтвердження факту дійсного надання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" транспортно експедиційних послуг відповідачеві по спірним заявкам, а також визначення правильності сум заборгованості по актам здачі прийняття робіт (надання послуг) із дослідженням складених товарно транспортних накладних.

22 серпня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у справі №904/5177/16.

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Іванов О.Г. Товариству з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" відновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у даній справі, вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 27 вересня 2016 року на 10:00 год.

Розгляд справи відкладався з 27 вересня 2016 року до 18 жовтня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_6 від 17 жовтня 2016 року № 1465/16, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Іванова О.Г., відпусткою судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/5177/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17 жовтня 2016 року визначено для розгляду справи №904/5177/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

Ухввлою суду від 18 жовтня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у справі №904/5177/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2016 року датою наступного розгляду даної справи, який було призначено на 17 листопада 2016 року о 14:00 год. визначено 15 жовтня 2016 року о 14:00 год.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 03 червня 2014 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" (далі - експедитор, позивач) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" (далі - замовник, відповідач) укладено договір на надання транспортно-експедиційних послуг № 030614-АК (далі - договір) згідно з п.1.1 якого експедитор зобов'язується організувати за заявками замовника (додаток №1 до договору) доставку автомобільнім транспортом ввірених замовником вантажів в пункти призначення і видачу вантажів уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а замовник зобов'язується сплатити за виконане перевезення вантажу, встановлену провізну плату.

Відповідно до п.1.2 договору в заявці замовника повинні бути вказані:

- маршрут перевезення;

- кількість і вид необхідного рухомого складу;

- кількість місць;

- характер вантажу;

- приблизна вага вантажу;

- вид упаковки і габаритні розміри вантажу (обсяг);

- дата і місце навантаження і, по можливості, схему проїзду до місця навантаження;

- інструкції по особливими умовам перевезення (при необхідності);

- ім'я та номер контактного телефону особи, відповідальної за навантаження;

- повне найменування та адреса вантажоодержувача;

- схема проїзду до місця доставки (розвантаження), ім'я та номер контактного телефону особи, відповідальної за приймання вантажу,

- повне найменування та адреса відправника вантажу.

Заявка може бути спрямована експедитору крім інших способів, листом, факсом або в електронному вигляді. Прийняті заявки, оформлені відповідно до вимог договору, є його невід'ємною частиною (п.1.3 договору).

Відповідно до п.4.2 договору розрахунку за надані послуги з виконання експедиційних послуг та перевезення вантажу замовник здійснює згідно з рахунком, який виставляється експедитором, шляхом перерахування грошовий коштів на розрахунковий рахунок експедитора. Оригінали документів (рахунок, рахунок-фактура, акт виконаних робіт, заявка, підтверджені і оформлені належним чином транспортні накладні з відмітками вантажоодержувача про приймання товару) передаються замовнику не рідше одного разу на місяць.

Оплата послуг здійснюється замовником за тарифами і ставками, узгодженим сторонами в результаті проведення електронних торгів на майданчику електронних торгів Cislink. Експедитор при реєстрації на майданчику електронних торгів Cislink зобов'язується дотримуватися всіх умов проведення торгів, які вказані на сайті www.Cislink.com. За результатами електронних торгів сторони визначають вартість перевезення в конкретному напрямку. Замовник має право змінити площадку електронних торгів, направивши експедитору повідомлення про зміну майданчика електронних торгів, не менше ніж за 5 днів до зміни майданчика проведення електронних торгів (п.4.3 договору).

Оплата послуг може здійснюватись замовником по фіксованим тарифам та ставкам, узгодженими сторонами у додатковій угоді № 8 до договору (п.4.3.1 договору).

Не пізніше 5-ти днів після закінчення кожного звітного періоду, експедитор зобов'язаний надати замовнику підписаний зі свого боку акт про надання послуг з організації перевезення вантажів (додаток № 3 до договору), що містить інформацію про надані послуги за відповідний період і рахунок-фактуру (за формою, встановленою законодавством на момент виставлення рахунку-фактури). Рахунок-фактура повинна бути підписана керівником і головним бухгалтером експедитора або іншими уповноваженими особами (п.4.4. договору).

Звітним періодом за договором визнається місяць (п.4.7 договору).

Відповідно до п.4.10 договору оплата послуг експедитора проводиться замовником за наданими експедитором рахунку і актам на кожну надану транспортно-експедиційну послугу з доданням документів, зазначених в п. 4.2, 4.4, а також п. 4.8 (в разі використання експедитором іншого транспорту, ніж автомобільного) договору. У разі ненадання експедитором зазначених первинних документів, що підтверджують вартість фактично наданих послуг, замовник має право затримати оплату до моменту надання таких документів без застосування до нього будь-якої відповідальності.

Замовник здійснює оплату за кожну надану транспортно-експедиційну послугу не пізніше 30 днів з моменту отримання повного комплекту вірно оформлених документів від експедитора згідно з п.4.10 договору (п.4.11 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2015 року. У разі якщо за 30 днів до моменту закінчення терміну дії договору жодна зі сторін за договором не заявить письмово про свій намір припинити дію договору, договір вважається продовженим на один рік (п.10.1 договору).

В заявках-додатках №1 на перевезення вантажу сторони узгодили умови поставки:

- №К 28.1.2016 від 28.01.2016 року;

- №К 10.2.2016 від 10.02.2016 року;

- №К 10.2.2016 від 10.02.2016 року;

- №К 16.2.2016 від 16.02.2016 року;

- №К 23.2.2016 від 23.02.2016 року;

- №К 26.2.2016 від 26.02.2016 року;

- № К 28.2.2016 від 28.02.2016 року;

- № К 28.2.2016 від 28.02.2016 року;

- №К 1.3.2016 від 01.03.2016 року;

- № К 4.3.2016 від 04.03.2016 року;

- № К 4.3.2016 від 04.03.2016 року.

На виконання поданих заявок позивач надав відповідачу транспортно експедиційні послуги, що підтверджується копіями товарно транспортних накладних від 28 січня 2016 року №10004408, - № 10004443 від 10.02.2016 року; № 10004442 від 10.02.2016 року; № 10004442 від 10.02.2016 року; № 10004471 від 16.02.2016 року; № 10004471 від 16.02.2016 року; № 10004498_20075 від 23.02.2016 року; № 10004498_20048 від 23.02.2016 року; № 10004498_20047 від 23.02.2016 року; № 10004498_20080 від 23.02.2016 року; № 10004498_20006 від 23.02.2016 року; № 10004498_20038 від 23.02.2016 року; № 10004514 від 26.02.2016 року; № 10004514 від 26.02.2016 року; № 10004514 від 26.02.2016 року; № 10004526_20088 від 28.02.2016 року; № 10004526_20070 від 28.02.2016 року; № 10004531 від 28.02.2016 року; № 10004531 від 28.02.2016 року; № 10004546 від 01.03.2016 року; № 10004546 від 01.03.2016 року; № 10004594 від 04.03.2016 року; № 10004594 від 04.03.2016 року; № 10004514 від 26.02.2016 року; № 10004514 від 26.02.2016 року.

У відповідності до п.4.4 договору сторони склали і підписали акти наданих послуг №59 від 29.01.2016 року на суму 8 499,00 грн.; № 109 від 10.02.2016 року на суму 2 100,00 грн.; № 108 від 11.02.2016 року на суму 4 888,00 грн.; № 135 від 17.02.2016 року на суму 3 844,00 грн.; № 171 від 25.02.2016 року на суму 8 000,00 грн.;№ 177 від 27.02.2016 року на суму 5 888,00 грн.; № 178 від 01.03.2016 року на суму 6 640,00 грн.; № 179 від 02.03.2016 року на суму 5 198,00 грн.; № 180 від 02.03.2016 року на суму 3 888,00 грн.; № 201 від 05.03.2016 року на суму 5 333,00 грн.; № 200 від 05.03.2016 року на суму 5 888,00 грн.

Вказані акти підписані посадовими особами обох підприємств без заперечень і будь яких зауважень.

Згідно актів наданих послуг загальний розмір наданих згідно договору №030614-АК від 03 червня 2014 року послуг складає 60 166, 00 грн.

Для оплати вартості наданих послуг позивачем були виставлені відповідачу рахунки №61 від 29.01.2016 року на суму 8 499,00 грн.; № 116 від 10.02.2016 року на суму 2 100,00 грн.; № 115 від 11.02.2016 року на суму 4 888,00 грн.; № 140 від 17.02.2016 року на суму 3 844,00 грн.; № 184 від 25.02.2016 року на суму 8 000,00 грн.; № 189 від 27.02.2016 року на суму 5 888,00 грн.; № 190 від 01.03.2016 року на суму 6 640,00 грн.; № 191 від 02.03.2016 року на суму 5 198,00 грн.; № 192 від 02.03.2016 року на суму 3 888,00 грн.; № 218 від 05.03.2016 року на суму 5 333,00 грн.; № 217 від 05.03.2016 року на суму 5 888,00 грн.

Зазначені акти, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату на загальну суму 60 166, 00 грн., з яких:

- за період з 28.01.2016 року по 16.02.2016 року на суму 19 331,00 грн. отримані замовником 10.03.2016 року;

- за період з 23.02.2016 року по 04.03.2016 року на суму 40 835,00 грн. отримані 30.03.2016 року, що підтверджується роздруківками із сервісу відстеження поштових відправлень УДЖ ППЗ "Укрпошта".

Відповідач вказані рахунки не оплатив, в наслідок чого виникла заборгованість в розмірі 60 166, 00 грн., що й стало причиною спору.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги згідно договору №030614-АК від 03 червня 2014 року про надання транспортно експедиційних послуг.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України, статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу; умови договору транспортного експедирування (зокрема, розмір плати та порядок розрахунків) визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами. За статтею 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" послуги експедитора полягають,зокрема, в забезпеченні оптимального транспортного обслуговування, організації перевезень вантажів різними видами транспорту.

Відповідно до статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб; у такому разі експедитор може виступати у відносинах зі залученою особою від свого імені чи від імені клієнта. За змістом статей 9 та 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов'язаний сплатити експедитору належну плату, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта з метою виконання договору транспортного експедирування; при цьому доказом надання експедитором послуги з перевезення є єдиний транспортний документ або комплект документів, які відображають шлях прямування вантажу, а підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучались до виконання договору транспортного обслуговування.

Надання відповідачем послуг за договором №030614-АК від 03 червня 2014 року підтверджується заявками на перевезення вантажу, які підписані посадовими особами ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" і ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", копіями товарно транспортних накладних, в яких в якості перевізника зазначено ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат", в якості вантажовідправника і вантажоодержувача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", які надані не лише позивачем, а й відповідачем (т.2, а.с.197-246), в яких зазначено про здавання вантажу відповідальною особою ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", прийняття/здачу вантажу водієм експедитором, прийняття вантажу вантажоодержувачем актами надання транспортно експедиційних послуг, які складені і підписані представниками обох сторін на підставі договору №030614-АК від 03 червня 2014 року і заявок, які підписані без будь -яких зауважень, в яких зазначена ціна наданої послуги по конкретній заявці, рахунками на оплату, в яких як на підставу їх виписки мається посилання на договір №030614-АК від 03 червня 2014 року і конкретну заявку.

В строки, визначені договором рахунки відповідачем не оплачені.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд правомірно стягнув з відповідача заборгованість за надані транспортно експедиційні послуги в сумі 60 166, 00 грн.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.9 договору сторони передбачили, що у разі порушення замовником строків оплати послуг експедитора останній має право вимагати від замовника сплати пені в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки, але не більше 20% від суми простроченого платежу.

Позивачем заявлено до стягнення пеня у сумі 3 274, 58 грн. за період з 10 квітня 2016 року по 17 червня 2016 року.

Перевіривши розрахунок пені, апеляційний господарський суд встановив, що він відповідає діючому законодавству, обставинам справи, не містить арифметичних помилок, а відтак господарський суд правомірно стягнув пеню з відповідача у сумі 3 274, 58 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути 3% річних за загальний період з 10.04.2016 року по 17.06.2016 року у сумі 269,14 грн. та інфляційні втрати за квітень та травень 2016 року у сумі 676,59 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд встановив, що він відповідає обставинам справи, враховує Рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ які викладені в листі від 03 квітня 1997 року №62-97р, не містить арифметичних помилок, відтак позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 676, 59 грн., 3% річних у сумі 269, 14 грн. правомірно задоволені господарським судом.

Згідно заяви від 21 липня 2016 року позивач просив покласти на ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" судові витрати, повязані із оплатою послуг адвоката в сумі 9 100 грн. (т.2, а.с.51-52).

Відповідно до приписів ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Відповідно до п.6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" та адвокатським обєднанням "Адвокатська фірма "Статус" укладено договір №162-02/16 від 05 лютого 2016 року про надання юридичних послуг, на підставі якого адвокатською фірмою в даній справі надавалися юридичні послуги (т.2, а.с.53), послуги надавалися адвокатом ОСОБА_5 (свідоцтво №272 від 07 листопада 2008 року про право заяйняття адвокатською діяльністю т.2, а.с.165), участь в судових засіданнях суду першої інстанції брали працівники адвокатського обєднання "Адвокатська фірма "Статус" ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, надання юридичних послуг позивачу підтверджується звітом про надані послуги в квітні 2016 року в розмірі 850 грн. (т.2, а.с.61), в травні 2016 року в сумі 3 610 грн. (т.2, а.с.68), в червні 2016 року в сумі 4 640, 00 грн. (т.2, а.с.75) на підставі яких позивачем здійснена оплата платіжним дорученням №1142 від 20 травня 2016 року в сумі 580 грн., платіжним дорученням №1186 від 03 червня 2016 року в сумі 3 610 грн., платіжним дорученням №1287 від 13 липня 2016 року в сумі 4 640 грн., що підтверджується виписками по рахунку та довідкою адвокатського обєднання "Адвокатська фірма "Статус" (т.2, а.с.26).

З врахуванням наведеного та повного задоволення позовних вимог, господарський суд правомірно стягнув з відповідача витрати по оплаті послуг адвоката у сумі 9 100 грн.

Доводи апелянта не спростовують висновків господарського суду з огляду на таке.

Як було зазначено, надання послуг позивачем відповідачу згідно договору №030614-АК від 03 червня 2014 року підтверджується заявками на перевезення вантажу, актами надання послуг, підписаними посадовими особами позивача і відповідача без будь яких зауважень, копіями товарно транспортних накладних.

З наказу №05К від 31 грудня 2015 року вбачається, що головному бухгалтеру ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" ОСОБА_10 надано декретну відпустку з 01 січня 2016 року по 01 січня 2019 року, на час декретної відпустки обовязки головного бухгалтера і право підпису покладено на директора ОСОБА_4 (т.2, а.с.93).

Таким чином, рахунки, які виставлені відповідачеві підписані уповноваженою особою.

Пунктом 2.8 договору обовязок щодо оформлення товарно транспортних накладних покладено на замовника, тобто відповідача, у звязку з чим твердження відповідача, що деякі товарно транспортні накладні містять помилки і виправлення свідчить лише про неналежне ставлення відповідачем до своїх обовязків, які передбачені розділом 2 договору.

Крім того, згідно п.п.11.4, 11.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорта України від 14 жовтня 1997 року №363 замовник повинен виписувати товарно транспортні накладні в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Будь які правовідносини, що виникли на підставі заявки №К3.3.2016 від 03 березня 2016 року, у тому числі питання про наявність/відсутність факту спричинення відповідачу збитків у сумі 420 807, 00 грн. не є предметом розгляду за даним позовом.

Щодо твердження апелянта, що позивачем для виконання доручень замовника залучалися інші перевізники слід зазначити, що позивач цього факту не заперечує, надав апеляційному господарському суду відповідні докази (т.2, а.с.71-101), але згідно ст.932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб, при цьому експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору, пункт 11.5 договору передбачає заміну боржника і кредитора у зобовязанні і не стосується права експедитора на залучення до виконання своїх обовязків інших осіб.

Понесення позивачем витрат на послуги адвоката у розмірі 9 100 грн. підтверджєуться належними доказами і зазначений розмір понесених витрат апеляційний господарський суд не вважає занадто великим.

Клопотання відповідача про витребування додаткових доказів задоволенню не підлягає.

Апеляційний господарський суд витребував у сторін додаткові докази, що стосуються предмету позову, виконання зобовязнь за договором №030614-АК від 03 червня 2014 року, ці докази долучені до матеріалів справи.

Дослідження документів щодо реєстрації транспортних засобів за ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат", трудових договорів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Автокат" з водіями, довіреностей, розпоряджень, наказів, маршрутних листів, і таке інше, що стосується здійснення господарських операцій по перевезенню вантажів ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна" не є доцільним і необхідним в межах розгляду даного спору.

Також, не вбачається підстав для призначення у справі судової економічної експертизи для встановлення дійсного обсягу та вартості наданих послуг на підставі договору №030614-АК від 03 червня 2014 року, тому що вказане клопотання в господарському суді не заявлялося, предметом позову в даній справі є заборгованість відповідача по наданим позивачем послугам за конкретними заявками, актами, товарно транспортними накладними, які підтверджені належними доказами, які надані як позивачем так й відповідачем і знаходяться в матеріалах справи, обєм і вартість наданих послуг підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено всі обставини справи, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2016 року у справі №904/5177/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карі Україна", м. Дніпро залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Л.О. Чимбар

(Дата підписання постанови в повному обсязі 21.11.16 р.)