ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.11.2016 р. Справа № 914/2953/16

Господарський суд Львівської області у складі судді М. Синчука, розглянувши матеріали

позовної заяви: Фермерського господарства ОСОБА_1, с. Тартаків, Сокальський район, Львівська область,

до відповідача: Сокальської районної державної адміністрації, м.Сокаль,

про: винесення ухвали щодо підсудності даної позовної заяви, стягнення 1 000 000,00 грн моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Сокальської районної державної адміністрації.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства ОСОБА_1 до відповідача: Сокальської районної державної адміністрації про: винесення ухвали щодо підсудності даної позовної заяви, стягнення 1 000 000,00 грн. моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Сокальської районної державної адміністрації.

При підготовці до розгляду даної позовної заяви, суд прийшов до висновку, що в її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено категорії спорів, які підвідомчі господарським судам, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст 13 ГПК України місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Частиною 1 ст. 3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначив Пленум Вищого господарського суду України в п. 3.1. Постанови від 24.10.2011р. №10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

-наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення Фермерського господарства ОСОБА_1 до суду про стягнення моральної шкоди стала та обставина, що посадові особи в листі за вих. № 97 від 19.03.2012р. надали неповну, та недостовірну інформацію, в результаті чого було порушено права позивача.

Відповідно до пп. б п. 17 вказаної вище Постанови, до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що спір про стягнення моральної шкоди виник не з господарських відносин між позивачем та відповідачем, а в результаті незаконних (на думку позивача) дій/бездіяльності посадових осіб органу державної влади, в даному випадку Сокальської районної державної адміністрації, дії яких не пов'язані з відносинами у сфері господарювання, а тому даний спір є непідвідомчий господарському суду.

Крім цього, відсутні і відповідні норми в законодавстві, які б передбачали, що дана категорія спору підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Більше того, сам позивач в позовній заяві стверджує, що дана позовна заява не підсудна господарським судам (стор. 2 , абз. 8 позовної заяви.)

Згідно п. 1 ч. 1. ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви Фермерського господарства ОСОБА_1 до відповідача: Сокальської районної державної адміністрації про: винесення ухвали щодо підсудності даної позовної заяви, стягнення 1 000 000,00 грн. моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Сокальської районної державної адміністрації.

2. Позовну заяву з долученими до неї копіями документів повернути позивачу.

Додаток: Позовна заява з додатками до неї на 13 арк., поштовий конверт.

Суддя Синчук М.М.