КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа№ 910/4397/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

за участю представників:

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: Канцедал О.О., Кузьменко О.С. - представники за довіреностями.

Від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль": представник не з'явився.

Від Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813": представник не з'явився.

Від Публічного акціонерного товариства "Фінбанк": представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"

на ухвалу Господарського суду м Києва від 17.08.2016 р.

у справі № 910/4397/15-г (суддя П.укшин Л.Г.)

за скаргою боржника Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/4397/15-г

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління

№813"

2. Публічного акціонерного товариства "Фінбанк"

про визнання відсутнім права вимоги та стягнення 79 945 143,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року № 910/4397/15-г позовні вимоги задоволено повністю, вирішено визнати відсутнім право грошових вимог у Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" за договором про відкриття акредитива №54/10/13-КА, укладеного 31.10.2013 між публічним акціонерним товариством "Фінбанк" та державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", стягнути з Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" з рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" грошові кошти у розмірі 79 945 143 грн. 87 коп.

18.11.2015 року, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 року, було видано відповідні накази.

27.05.2016 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" надійшла скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити перерахування на користь ПАТ "Фінбанк" грошових коштів в сумі 7 994 514,38 грн., що були стягнуті з ПАТ "Фінбанк" як виконавчий збір на виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.01.2016 (ВП № 49745206).

Обґрунтовуючи зазначену вище скаргу, скаржник посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2015 року була ним отримана лише 14.01.2016 року, у зв'язку з чим Публічне акціонерне товариство "Фінбанк" не мало можливості виконати вказану постанову у добровільному порядку до 05.01.2016 року.

Крім того, скаржник стверджує про те, що не мав можливості виконати рішення суду в межах виконавчого провадження № 49745206 в добровільному порядку, оскільки грошові кошти на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", з якого скаржник мав здійснити перерахування, були арештовані на виконання іншого виконавчого документа.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариства "Фінбанк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задовольнити скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й у скарзі.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити без задоволення.

Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Публічним акціонерним товариством "Будівельне управління №813" та Публічним акціонерним товариством "Фінбанк" не використано наданого їм законом права на участь їх представників у судовому засіданні. Причин неявки суду не повідомлено. Однак, матеріали справи містять докази належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" та Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, судова колегія встановила наступне.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ФІНБАНК" з рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" грошові кошти у розмірі 79 945 143,87 грн. та встановлено Публічному акціонерному товариству "ФІНБАНК" строк для самостійного виконання рішення суду протягом семиденного строку з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За інформацією з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) про відстеження рекомендованого поштового відправлення за № 511 боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 14.01.2016 року.

Встановлено, що 21.01.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 994 514,38 грн., яка була отримана боржником 11.02.2016 року.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За приписами пп. 3.7.1 п. 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відповідно до пп. 3.7.2 п. 3.7 названої Інструкції, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року виконавець діяв у спосіб та в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та в межах своїх повноважень.

Матеріали справи свідчать про те, що 22.01.2016 року боржник звернувся до органу ДВС із заявою про подовження строків на добровільне виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2015 року, винесеної в межах ВП № 49745206 на 10 робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

22.01.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за заявою боржника було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій, відповідно до якої з огляду на несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження вирішено відкласти провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу № 910/4397/15-г до 04.02.2016 року включно.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта про відсутність у нього можливості виконати наказ Господарського суду № 910/4397/15-г від 18.11.2015 року у добровільному порядку в межах строків встановлених в постанові про відкриття виконавчого провадження, оскільки, боржнику було надано додатковий строк для добровільного виконання виконавчого документа шляхом винесення державним виконавцем постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22.01.2016 року, відповідно до якої виконавчі дії з примусового виконання було відкладено до 04.02.2016 року.

Не заслуговують на увагу твердження скаржника про направлення до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заяв від 16.01.16 № 05/36 та № 05/37 про наявність обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, оскільки скаржником не надано доказів направлення (вручення) вказаних заяв органу ДВС, так само вказані заяви відсутні в матеріалах виконавчого провадження ВП № 49745206, що були надані відділом примусового виконання рішень, на вимогу суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вчинення з боку боржника будь-яких дій, спрямованих на реальне повне або часткове виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що постановою відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про арешт коштів боржника від 14.01.2015 року на рахунок акредитиву № 2946 відкритого ДП "МА "Бориспіль" в ПАТ "Фінбанк" було накладено арешт на суму грошових коштів в розмірі 39890807,11 грн. В той же час, на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" № 2946 в ПАТ "Фінбанк" знаходяться грошові в загальній сумі 79 945 143 грн. 87 коп, отже на 40 054 336,76 грн. арешт не накладено, проте боржником вимоги державного виконавця щодо перерахування грошових коштів в цій частині також не виконано.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.06.2016 року про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 року та ухвали Господарського суду м. Києва від 11.03.2016 року, якими було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 року у справі № 910/4397/15-г до 11.08.2016 року, встановлено, що заявником (ПАТ "Фінбанк") не доведено, а судами не встановлено на підставі належних доказів виключності обставин, що спричинили неможливість виконання судового рішення у даній справі в повному обсязі. Таким чином, посилання боржника на неможливість виконання рішення суду у справі № 910/4397/15-г є юридично неспроможними.

Стосовно посилань апелянта на не направлення на адресу скаржника постанови про стягнення виконавчого збору, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Тобто, законом не передбачено направлення вказаного виду постанов рекомендованою кореспонденцією, тому після закінчення строку для добровільного виконання виконавчого документа (04.02.16), наданого відповідно до постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 22.01.2016, органом виконавчої служби було направлено на адресу постанову про стягнення виконавчого збору, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Крім того, не заслуговують на увагу твердження Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору у зв'язку з не вчиненням органом ДВС жодних заходів примусового виконання рішення суду в межах ВП № 49745206, оскільки за приписами абз. 2 ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як встановлено судовою колегією, доказів виконання рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2015 № 910/4397/15-г ні в добровільному, ні в примусовому порядку в матеріалах справи не міститься..

Відповідно до п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи встановлене вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відділу державної виконавчої служби вчинялись в межах повноважень та у спосіб встановлений Законом, а тому підстав для визнання недійсною постанови державного виконавця від 21.01.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 994 514,38 грн. не встановлено.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не спростовані належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст.33,34 ГПК України зазначені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що ухвала Господарського суду м Києва від 17.08.2016 року відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінбанк" на ухвалу Господарського суду м Києва від 17.08.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.08.2016 року по справі № 910/4397/15-г - без змін.

3. Матеріали справи № 910/4397/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко