ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2016 р.Справа № 57/132-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Тютюнник О.Ю.

розглянувши заяву ТОВ "Юридична фірма "Арієс" про заміну сторони (вх. № 34902 від 24.10.2016р.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківський завод "Точмедприлад" м. Харків
про стягнення грошових коштів у розмірі 60009,82 грн.
за участю представників сторін:

Представник заявника - ОСОБА_2, дов. від 30.05.2016р.;

Представник стягувача (позивач) - не з'явився;

Представник боржника (відповідач) - ОСОБА_1 - директор; ОСОБА_3, дов. від 02.11.2016р.; ОСОБА_4, дов. від 02.11.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.08.2010 року позов ПАТ «Земельний банк» до ВАТ "Харківський завод "Точмедприлад" було задоволено повністю: стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" - 50000,00 грн. основного боргу за кредитом; 4520,56 грн. заборгованості по відсоткам; 5489,26 грн. пені; 600,09 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області 10.09.2010р. був виданий відповідний наказ по справі.

Постановою Правління Національного банку України від 30.07.2010 № 375 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 02.08.2010 року Публічного акціонерного товариства «Земельний банк».

ТОВ "Юридична фірма "Арієс" (заявник) 24.10.2016р. звернулося до господарського суду із заявою про заміну сторони у справі № 57/132-10, згідно якої просить суд замінити сторону (позмивача/стягувача) Публічне акціонерне товариство "Зембанк" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Арієс".

В обґрунтування вказаної заяви заявник вказує, що на підставі договору про передавання в управління непроданих активів ПАТ "Зембанк" № 42-Л від 09.02.2015р. відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, що є підставою для процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду від 25.10.2016р. прийнято вказану заяву до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 02.11.2016р. об 11:30 год.

У судовому засіданні 02.11.2016р. оголошувалась перерва до 03.11.2016р. об 11:30 год.

У судовому засіданні 03.11.2016р. представник заявника підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити.

Представники боржника у судовому засіданні 03.11.2016р. проти задоволення заяви заперечували, через канцелярію суду надали письмові докази в обґрунтування своїх заперечень на заяву (вх. №№ 36261, 36391), які судом долучаються до матеріалів справи.

Представник стягувача у судове засідання 03.11.2016р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

У п. 6.1. Постанови пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що відповідний розгляд здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб'єктного складу учасників процесу, передбачених згаданою нормою Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника). Зазначені особи повідомляються про час і місце відповідного судового засідання, але їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. За результатами судового розгляду виноситься ухвала, що має відповідати загальним вимогам статті 86 ГПК.

Розглянувши заяву ТОВ "Юридична фірма "Арієс" заяви про заміну сторони у справі № 57/132-10, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" .

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах, визначених ГПК України та Законом, які регулюють умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В питаннях звернення особи до суду із заявою про заміну сторони визначає встановлення обставин правонаступника такої особи, що, в свою чергу, кореспондує до ст. 25 ГПК України, яка виокремлює випадки процесуального правонаступництва на будь-якій стадії судового процесу.

Так, ч. 1 ст. 25 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З правової конструкції ч. 1 ст. 25 слідує, що господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу у випадках:

- у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою;

- припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення);

- заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні;

- в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

З положень ст. 25 ГПК України та ст. 8 Закону України Про виконавче провадження по суті випливає, що господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу за наявності підтвердження факту правонаступництва відповідними доказами, обов'язок доказування чого лежить на особі, яка звертається до суду з відповідною заявою, а саме: або на державному виконавцеві або на стороні або на заінтересованій не те стороні.

Як встановлено судом, Постановою Правління Національного банку України від 30.07.2010 № 375 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 02.08.2010 року Публічного акціонерного товариства Земельний банк.

30.01.2014р. між ПАТ «Земельний банк», ТОВ «Юридична компанія Амсердам та Національним банком України було укладено тристоронній договір № 34-Л про передавання в управління непроданих активів. Цим Договором ПАТ «Земельний банк» передав права на управління непроданими активами ТОВ «Юридичні фірма «Амстердам», а також право бути процесуальним правонаступником ПАТ «Земельний банк» в справах, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ «Земельний банк», а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ «Земельний банк».

09.02.2015р. між Національним банком України, ТОВ «Юридична компанія Амсердам та ТОВ "ЮФ "Арієс" укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів ПАТ «Земельний банк» від 09.02.2015 № 42-Л.

Відповідно до умов договору № 42-Л, TOB Юридична фірма Арієс є довірчим власником переданих в управління активів ПАТ Земельний банк та має право бути процесуальним правонаступником ПАТ Земельний банк в справах, однією з сторін (учасників) яких є ПАТ Земельний банк.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання і діє протягом трьох років (п. 9.1.).

Пунктом 2.1. договору № 42-Л від 09.02.2015р., TOB Амстердам зобов'язався протягом 5 робочих днів з дати укладення договору: передати управителеві активи згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до цього договору, документи, що підтверджують право власності на активи, документи, на підставі яких виникли майнові права та обов'язки ПАТ Земельний банк щодо активів, у тому числі судові рішення, виконавчі документи, договори тощо.

Відповідно до п. 2.4 договору, управитель має право: володіти, користуватись, розпоряджатися активами відповідно до законодавства та цього договору; бути процесуальним правонаступником ПАТ Земельний банк в справах, однією із сторін (учасників), яких є ПАТ Земельний банк, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ Земельний банк.

Відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 19.08.2010р., загальна сума заборгованості позичальника - Публічного акціонерного товариства "Харківський завод "Точмедприлад" перед Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" за кредитним договором № 45-08/К від 25.06.2008р. складає 50000,00 грн. основного боргу за кредитом; 4520,56 грн. заборгованості по відсоткам; 5489,26 грн. пені; 600,09 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та була передана в управління ТОВ "ЮФ "Арієс", що підтверджується актами приймання-передавання активів від 27.03.2015р.

Звертаючись до господарського суду з відповідною заявою про заміну сторони у справі № 57/132-10, заявник просить суд замінити Публічне акціонерне товариство "Зембанк" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Арієс".

Стаття 25 ГПК України передбачає, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що ст. 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих цих інших обставин.

У відповідності до ч. 2 ст. 316 ЦК України особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) не певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно.

Як передбачено ч. 5 ст. 1033, ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном з обмеженням права відчужувати майно, передане в управління, та укладати щодо нього договір застави згодою установника управління.

Відповідно до ч. 12 ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність", яка застосовується до спірних правовідносин в силу п. 3 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

Порядок передачі непроданих активів ліквідатором банку визначений главою 13 Розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 № 369 (далі - Положення).

Так, згідно із п. 13.1 Положення ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки.

Як передбачено п. 13.5 Положення, комісія Національного банку приймає рішення про проведення конкурсу з визначення управителя та його затвердження за наявності обґрунтованого клопотання ліквідатора та позитивного висновку уповноваженого структурного підрозділу про надання згоди на передавання непроданих активів банку в управління юридичній особі.

Пунктом 13.9 Положення визначено, що за результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір (додаток 6 до цього Положення). Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку підписує уповноважена посадова особа Національного банку.

Договір набирає чинності з дати його підписання.

Відповідно до п. 13.10 Положення ліквідатор передає управителю активи, а також документи щодо подальшого задоволення вимог кредиторів за рахунок цих активів на умовах, визначених у договорі (у тому числі перелік вимог кредиторів, які були включені до реєстру вимог кредиторів та залишилися незадоволеними на час закінчення ліквідаційної процедури банку, копію реєстру акціонерів банку, що ліквідовується, засвідчену реєстратором).

Так, судом встановлено, що 09.02.2015р. між Національним банком України, TOB Амсердам та TOB "Юридична фірма Арієс (заявник, управитель) укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів ПАТ Земельний банк № 42-Л.

Відповідно до умов договору № 42-Л, TOB Юридична фірма Арієс є довірчим власником переданих в управління активів ПАТ Земельний банк та має право бути процесуальним правонаступником ПАТ Земельний банк в справах, однією з сторін (учасників) яких є ПАТ Земельний банк. Перелік активів наведено в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до акту приймання - передавання в управління непроданих активів від 27.03.2015р., ТОВ "ЮК "Амстердам" в особі директора ОСОБА_5, яка діє на підставі Статуту, передає, а ТОВ "ЮФ "Арієс" , в особі керуючого партнера ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту, приймає активи, у тому числі щодо заборгованості позичальника - Публічного акціонерного товариства "Харківський завод Точмедприлад" перед Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" за кредитним договором № 45-08/К від 25.06.2008р.

Судом також встановлено, що 12.04.2011р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство по справі №5023/2491/11 за заявою ПАТ "ХЗ "Толчмедприлад" про визнання банкрутом.

18.05.2011р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу по справі №5023/2491/11, згідно якої введено процедуру розпорядження майном ПАТ "ХЗ "Толчмедприлад".

12.07.2012р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу про санацію боржника по справі №5023/2491/11, згідно якої введено процедуру санації ПАТ "ХЗ "Толчмедприлад".

21.08.2012р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу по справі №5023/2491/11, згідно якої визнано вимоги ПАТ «Зембанк» щодо ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" частково, на загальну суму 2226038,39 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів згідно наступної черговості: перша черга: 1599000,00 грн. основний борг, 431420,52 грн. проценти нараховані за рішеннями суду та 31025,00 грн. проценти з 01.07.10р. по 02.08.10р.; четверта черга: 3 074,99 грн. судові витрати за попередні рішення суду; шоста черга: 161 517,88 грн.

Згідно протоколу комітету кредиторів ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" №12 від 08.11.2012р. комітетом кредиторів було прийнято рішення, що кредиторські вимоги в сумі 2049802,51 грн. перед ПАТ «Зембанк» повинні бути включеними до реєстру кредиторів 4-ї черги. До першої черги ПАТ «Зембанк» включені кредиторські зобов'язання на суму 14718 грн. Зобов'язано розпорядника майна повідомити ПАТ «Зембанк» про результати розгляду.

Суму в розмірі 11474,02 грн. було погашено за рахунок заставленого майна.

24.03.2015р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу по справі №5023/2491/11, згідно якої затверджено надану суду Мирову угоду від 10.11.2014р., укладену між кредиторами ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" в особі голови комітету кредиторів та боржником в особі керуючого санацією ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" ОСОБА_1 Припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення справи про банкрутство від 12.04.2011р. Провадження у справі №5023/2941/11 припинено.

За умовами даної Мирової угоди прийнято рішення щодо списання виконання ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" грошових зобов'язань перед кредиторами на загальну суму 18072766,64 грн., в тому числі: четвертої черги - ПАТ «Зембанк» в сумі 2053046,49 грн.; шостої черги - ПАТ «Зембанк» в сумі 161517,88 грн.

Таким чином, ПАТ «Зембанк», як кредитор ПАТ «ХЗ "Точмедприлад", скористалося своїм правом кредитора, відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та заявив свої вимоги до ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" в процедурі банкрутства по справі №5023/2941/11, які в подальшому були частково погашені за рахунок заставного майна на суму 11474,02 грн., в іншій частині на суму 2214564,37 грн. списані за умовами Мирової угоди, що затверджена ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2015р. по справі №5023/2491/11.

Відповідно до статті 3 Мирової угоди передбачено, що з моменту її затвердження, вимоги кредиторів третьої, четвертої та шостої черги, згідно до п.3.1 ст. З Мирової угоди, погашаються шляхом їх прощення (списання), із врахуванням положень ч. І ст. 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013р.).

За даною Мировою угодою, кредиторська заборгованість ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" перед кредиторами третьої, четвертої та шостої черги підлягає прощенню (списанню) у повному обсязі.

Списання кредиторських вимог у відповідний сторін за даною Мировою угодою здійснюється з дотриманням вимог інструкції бухгалтерського обліку та відображається у регістрах бухгалтерського обліку.

Визначенні до прощення (списання) суми боргу, згідно із п.3.1 ст. З даної Мирової угоди, списуються в картках особових рахунків ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" датою прийняття господарським судом рішення про затвердження цієї угоди. Рішення про прощення (списання) боргу оформляється за встановленою формою не пізніше 20-го дня, починаючи з дня набрання чинності даною угодою.

Відповідно до п. 4.2 статті 4 Мирової угоди, з моменту затвердження даної Мирової угоди господарським судом Харківської області, кожен конкурсний кредитор, який має виконавче провадження по відношенню до ПАТ «ХЗ "Точмедприлад", починаючи з дня набрання чинності даною угодою.

Суд, зокрема, зазначає, що ухвала суду про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство - є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід процедури банкрутства, визначає спосіб та порядок погашення конкурсної заборгованості між боржником та кредиторами в добровільній формі з дотриманням положень цивільного законодавства, в якій необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (зокрема, відповідність нормам законодавства положень мирової угоди, дотримання порядку укладення мирової угоди), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013р.), під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. Не підлягає прощенню (списанню) за умовами мирової угоди заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013р.), мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

За приписами ст. 1 Закону, погашеними визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до Закону вважаються погашеними.

Частиною 5 ст. 38 Закону (в редакції до 19.01.2013р.), визначено, що з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами мирової угоди.

Згідно ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняються за домовленістю сторін.

Одним з різновидів домовленості сторін, як підставою припинення зобов'язання є новація зобов'язання - заміна первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (ч. 2 ст. 604 ЦК України)

З припиненням первісного зобов'язання пов'язано правило про те, що новація припиняє і дію додаткових зобов'язань щодо нього (ч. 4 ст. 604 ЦК України).

Отже, у справі про банкрутство вимоги кредиторів є погашеними внаслідок оплати боргу; обміну вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права; прощення; новації (укладання мирової угоди у справі про банкрутство), а також застосування граничного строку для подання заяви з вимогами до боржника, встановленого ч. 2 ст. 14, ч. 5 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013р.).

Водночас, суд зазначає, що укладення мирової угоди між боржником і кредитором у справі про банкрутство є новацією з тих підстав, що в даному випадку, новація не припинила правового зв'язку сторін, оскільки замість зобов'язання, дія якого припинена, виникло узгоджене сторонами нове зобов'язання.

Звертаючись до господарського суду з заявою про заміну сторони у справі, заявник зазначив, що, відповідно до умов договору № 42-Л, TOB Юридична фірма Арієс є довірчим власником переданих в управління активів ПАТ Земельний банк та має право бути процесуальним правонаступником ПАТ Земельний банк в справах, однією з сторін (учасників) яких є ПАТ Земельний банк та відповідно до акту приймання - передавання в управління непроданих активів від 27.03.2015р., ТОВ "ЮК "Амстердам" в особі директора ОСОБА_5, яка діє на підставі Статуту, передає, а ТОВ "ЮФ "Арієс" , в особі керуючого партнера ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту, приймає активи, у тому числі щодо заборгованості позичальника - Публічного акціонерного товариства "Харківський завод "Точмедприлад" перед Публічним акціонерним товариством "Земельний банк" за кредитним договором № 45-08/К від 25.06.2008р.

Натомість, суд зауважує, що, ПАТ «Зембанк», як кредитор ПАТ «ХЗ "Точмедприлад", скористався своїм правом кредитора, відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та заявив свої вимоги до ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" в процедурі банкрутства по справі №5023/2941/11, які в подальшому були частково погашені за рахунок заставного майна на суму 11474,02 грн., в іншій частині на суму 2214564,37 грн. списані за умовами Мирової угоди, що затверджена ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2015р. по справі № 5023/2491/11.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з моменту затвердження Мирової угоди господарським судом відбулась новація основного зобов'язання, припинилось первісне зобов'язання боржника щодо сплати боргу.

З огляду на вищевикладені норми права, враховуючи наведені обставини справи, з огляду на затвердження 24.03.2015р. господарським судом Мирової угоди від 10.11.2014р., укладеної між кредиторами ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" в особі голови комітету кредиторів та боржником в особі керуючого санацією ПАТ «ХЗ "Точмедприлад" ОСОБА_1, в зв'язку з чим вимоги ПАТ «Зембанк», як кредитора ПАТ «ХЗ "Точмедприлад", були частково погашені за рахунок заставного майна на суму 11474,02 грн., в іншій частині на суму 2214564,37 грн. списані за умовами Мирової угоди по справі №5023/2491/11, наслідком чого є завершення всіх етапів судового процесу по справі № 57/132-10; суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви TOB "ЮФ «Арієс» про заміну сторони у справі № 57/132-10.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 25, 32, 33, 43, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Юридичної фірми "Арієс" про заміну сторони у справі № 57/132-10 (вх. № 34902 від 24.10.2016р.) - відмовити у повному обсязі.

Суддя ОСОБА_7
справа № 57/132-10