КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа№ 910/17944/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

Позивача Ракушниця А.А.

Відповідача Гайдучик О.Д.

Третьої особи не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 по справі

№910/17944/15 (головуючий суддя Марченко О.В., судді Борисенко І.І., Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайм Трекер"

до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дочірнє підприємство "Барва-авто" Товариства з обмеженою відповідальністю "Барва",

про стягнення 640 999,12 грн. шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 по справі №910/17944/15 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайм Трекер" 640999,12 грн. матеріальної шкоди та 9614, 99 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/17944/15 від 19.07.2016 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 (головуючий суддя Федорчук Р.В. судді: Чорногуз М.Г., Лобань О.І.) апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 12.09.2016.

Розпорядженням від 12.09.2016, в зв'язку з припиненням повноважень судді Федорчука Р.В., відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3.Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи № 910/17944/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 та призначено до розгляду 27.09.2016.

Розпорядженням від 26.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді Рябухи В.І.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 26.09.2016, в зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді Рябухи В.І., яка не є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 до свого провадження.

12 вересня 2016 року представником позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на апеляційну скаргу, яке долучено судом до матеріалів справи.

12 вересня 2016 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано клопотання про надання та залучення додаткових доказів по справі, яке долучено судом до матеріалів справи.

27 вересня 2016 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016 відкладено розгляд справи до 11.10.2016.

11 жовтня 2016 року представником позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на додаткові пояснення, які долучено судом до матеріалів справи.

11 жовтня 2016 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано клопотання про витребування доказів, яке долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 відкладено розгляд справи до 31.10.2016.

28 жовтня 2016 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано додаткові пояснення.

Розпорядженням від 28.10.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 28.10.2016, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М., який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 до свого провадження.

31 жовтня 2016 року представником позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 відкладено розгляд справи до 14.11.2016.

14 жовтня 2016 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано клопотання про призначення експертизи, а також додаткові документи по справі.

14 листопада 2016 року представником позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на клопотання про призначення експертизи.

В судове засідання 14.11.2016 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016.

Колегія суддів розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Як вбачається з зазначеного клопотання, відповідач просить витребувати з Львівського апеляційного господарського суду належним чином засвідчені копії висновку судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №18336/15-47/18337/15-33 від 05.07.2016, висновку експертного дослідження Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №2/88е від 15.07.2016, а також пояснення громадянина ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з матеріалів кримінальної справи №21034512.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені дослідження проведено в ході розгляду справи №907/937/13, яка не є пов'язаною з даною справою та проводились через тривалий час після виникнення пожежі. Крім того, зазначені висновки не спростовують висновки експертиз, проведених в ході досудового розслідування кримінальної справи.

Щодо витребування пояснень свідків, колегія суддів не вбачає підстав належності таких доказів для даної справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, прийшла до висновку щодо його необґрунтованості, оскільки в матеріалах справи наявні висновки експертиз, проведених в ході досудового розслідування кримінальної справи, а також комплексне експертне пожежно-технічне та електротехнічне дослідження ХНДІСЕ.

Також, колегія суддів враховує необґрунтованість заявленого клопотання, з огляду на відсутність на теперішній час технічних об'єктів дослідження та їх складових деталей, що ставить під сумнів об'єктивність проведення експертизи.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

18 липня 2012 року на території Підприємства за адресою: м. Мукачево, вул. Пряшівська, 5А, виникла пожежа автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1884". Внаслідок зазначеної пожежі пошкоджено автомобілі, які знаходились поруч, зокрема, автомобіль "Mersedes Benz 906", власником якого є позивач

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що займання автомобіля марки Mersedes Benz Actoz 1884, д.р.н. НОМЕР_2, яке сталася внаслідок дефекту продукції (автомобіля марки Mersedes Benz Actoz 1884, д.р.н. НОМЕР_2) призвело до пошкодження автомобіля позивача.

Таким чином, на думку позивача, відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду завдану внаслідок пожежі, оскільки автомобіль марки Mersedes Benz Actoz 1884, д.р.н. НОМЕР_2 ввезено на митну територію України відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зазначеною статтею встановлені загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди та застосовуються до будь-яких випадків завдання шкоди. Загальною підставою для такого застосування є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Статтями 1209-1211-1 ЦК України визначено, що виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом. Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону. Строк відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюється законом. Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції" (далі - Закон) шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Потерпілим є споживач або користувач, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції.

Згідно зі статтею 7 вищезазначеного Закону за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає її виробник. Будь-яка особа, яка ввезла на митну територію України продукцію з метою її продажу, передання в найм (оренду), лізинг або розповсюдження в будь-якій іншій формі в ході провадження господарської діяльності, відповідно до цього Закону несе відповідальність як виробник.

В той же час, умови доведення завдання шкоди визначені положеннями ст. 6 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", якими встановлено , що потерпілий повинен довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом пожежі, що сталася 18.07.2012 порушено кримінальну справу за №21034512. В ході розслідування зазначеної кримінальної справи проведено експертизу щодо причин виникнення пожежі.

Так, висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 19.07.2012 №24-8 встановлено, що осередком пожежі була задня частина автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1884".

Згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 24.09.2012 №31 причиною пожежі в автомобілі "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2 коротке замикання електричних провідників, яке проходило в умовах хорошого доступну кисню, за відсутністю дії на провідник продуктів розкладу горючих речовин.

Також, в ході розслідування зазначеної кримінальної справи допитано свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, в ході допиту останні повідомили, що сторонніх осіб на території ВАТ «Мукачівська Автобаза» та на орендованій території ТзОВ «Барва-Авто», де знаходились автомобілі, пошкоджені внаслідок пожежі, останні не бачили.

З вищенаведеного вбачається, що при досудовому розслідуванні кримінальної справи виключено можливість займання автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2 шляхом підпалу та встановлено, що причиною займання зазначеного автомобіля було коротке замикання, тобто займання сталося внаслідок дефекту останнього.

На підставі зазначених висновків винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Аналіз ч. 4 ст. 35 ГПК України свідчить про те, що преюдиціальне значення надається лише вироку суду у кримінальному провадженні. Тому обставини, вказані в інших процесуальних документах у кримінальному провадженні, можуть враховуватися судами при розгляді господарських справ з урахуванням ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів, а не ст. 35 ГПК України стосовно преюдиційності фактів.

Не мають преюдиціального значення факти, викладені в матеріалах органів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України N 01-8/344 від 11.04.2005 р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" встановлені у постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи факти - на відміну від органів, про які йдеться в частинах другій - четвертій статті 35 ГПК України, - не є преюдиціальними.

Згідно з п. 4 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 29.12.2007 р. №04-5/239 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.09.1994 р. №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди", відповідно до статті 35 ГПК України, преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, щодо певних подій та ким вони вчинені або рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, щодо фактів, які встановлені судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів справ, у тому числі матеріалів слідчих органів. Рішення господарського суду не може обґрунтовуватись тільки довідкою органу ДАІ або постановою про відмову у порушенні кримінальної справи.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано доказів того, що особи, які проводили експертні дослідженні в ході кримінальної справи, були притягнуті до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого статтею 384 Кримінального кодексу України, та щодо них було винесено вирок.

Крім того, за ініціативою Підприємства, проведено комплексне експертне пожежно-технічне та електротехнічне дослідження Харківським Науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України (далі - ХНДІСЕ) за результатами якого складено висновок № 575/4448.

Відповідно до висновку № 575/4448 технічною причиною виникнення пожежі є займання ізоляції електричного дроту в автомобілі "Mercedes-Benz Actros 1884" під впливом електричної дуги, яка утворилася в результаті короткого замикання; коротке замикання утворилося внаслідок ушкодження ізоляційного матеріалу електричного дроту, що знаходився під напругою в районі поперечної балки рами автомобіля, яка мала негативний потенціал, внаслідок чого утворилася електрична дуга, що спричинила займання горючих матеріалів автомобіля з подальшим розвитком полум'я на поруч розташовані транспортні засоби.

Таким чином, з вищезазначених висновків вбачається, що причиною виникнення пожежі були не зовнішні фактори, а саме недостатність ізоляційних властивостей електричного дроту, тобто дефект автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2.

Також, позивачем надано копію висновку №264 інженерно-технічного дослідження від 24.09.2015 року, виконаним судовим експертом ОСОБА_10 (свідоцтво Міністерства юстиції України 31101 від 03.04.2007, термін дії продовжено до жовтня 2016), згідно з яким автомобіль "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2 зайнявся без зовнішніх причин і був продукцією, що мала дефект, не відповідав рівню безпеки, на яку споживач або користувач має розраховувати виходячи з усіх обставин.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія висновку судової технічної експертизи №2488-14 від 10.06.2015, виконаним Дніпропетровським НДІСЕ Міністерства юстиції України, відповідно до якого технічною причиною виникнення пожежі є займання ізоляції електричного дроту в автомобілі "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2 під впливом електричної дуги, що утворилася внаслідок короткого замикання. Причиною порушення короткого замикання в електричній мережі автомобіля є порушення ізоляції електропровідника, яке могло виникнути в процесі експлуатації через теплове старіння ізоляційних матеріалів, перенапруження ланцюгів електричної мережі, наявність виробничого дефекту в системі електропостачання автомобіля.

Більш того, при дослідженні слідів термічної дії не виявлено осередків, які б вказували на розповсюдження полум'я по пароповітряній суміші легкозаймистих речовин. Ці речовини могли б використовуватися, як самі по собі, так і у складі сумішей, а також в технічних засобах (пристроях) для горіння. Технічних засобів (приладів) та їх залишків в осередковій зоні пожежі не виявлено. В осередковій зоні пожежі не передбачені штатні джерела відкритого вогню.

Щодо посилань апелянта на суперечливі висновки експертиз, проведених за фактом пожежі, що мала місце 18.07.2012, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідачем надані копії висновків судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №18336/15-47/18337/15-33 від 05.07.2016 та експертного дослідження Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №2/88е від 15.08.2016.

Згідно з висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №18336/15-47/18337/15-33 від 05.07.2016 внесення стороннього джерела запалювання не є безумовною причиною пожежі, що мала місце 18.07.2012, а є найбільш ймовірною.

Також, в експертному дослідженні Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №2/88е від 15.08.2016 зазначено, що застосована двох провідна електрична схема живлення на автомобілях Mercedes-Benz Actros 1884 практично виключає можливість виникнення короткого замкнення між силовими провідниками.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що зазначені висновки зроблені експертами при порівнянні з автомобілем аналогічної моделі, а не безпосереднього автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1884" д.р.н. НОМЕР_2.

Крім того, питання щодо обставин та механізму поширення горіння безпосередньо не входило в перелік питань, поставлених експерту для дослідження.

В той же час, відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами (в тому числі висновками судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №18336/15-47/18337/15-33 від 05.07.2016 та експертного дослідження Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №2/88е від 15.08.2016), висновки встановлені іншими експертизами, що містяться в матеріалах справи, згідно з якими технічною причиною виникнення пожежі є самозаймання ізоляції електричного дроту в автомобілі під впливом електричної дуги, що утворилась в результаті короткого замикання.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у справі того, що висновки експертизи проведеної в ході досудового розслідування кримінальної справи є необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумнів у його правильності.

Частиною 1 ст. 41 ГПК України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Колегія суддів дослідивши наявні в матеріалах справи, зокрема, висновки різних експертиз, прийшла до висновку, що у своїй сукупності наявні докази вказують на наявність факту самозаймання, що підтверджує позицію позивача. Вказані відповідачем неспівпадіння висновків експертиз колегія суддів оцінює критично, враховуючи, що експертизи проводились різними методами та способами (пожежно-технічна експертиза, металографічна експертиза, інженерно-технічна…). В той же час, висновки проведених експертиз на думку колегією суддів не є взаємовиключними.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач є особою, яка офіційно ввезла даний транспортний засіб "Mercedes-Benz Actros 1884" на митну територію України. Зазначений автомобіль проходив технічне обслуговування в офіційного регіонального дилера Diamler AG в Західному регіоні - ТОВ "Західно-Український Автомобільний дім" 25.02.2012, що підтверджується рахунком № 91003798, актом виконаних робіт від 28.02.2012 № 91003798 та податковою накладною від 28.02.2013 № 363.

Власником автомобіля "Mersedes Benz 906" є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ 058829 від 14.10.2010.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач, є потерпілим, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції", а особою відповідальною за шкоду, що завдана позивачу, відповідно до чинного Законодавства є відповідач.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції" відшкодування шкоди не залежить від вини виробника продукції, а також від того, чи перебував потерпілий з ним у договірних відносинах.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції", у разі коли відповідальність перед потерпілим за одну і ту саму шкоду може нести кілька осіб, потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди як від усіх таких осіб, так і від будь-якої з них окремо.

Положеннями ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, в зв'язку з необхідністю з'ясування питання щодо визначення ринкової вартості рухомого майна, місцевим господарським судом проведено судову експертизу, згідно з якою вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Mersedes Benz 906", державний номер НОМЕР_1, 2007 становить 640999,12 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 по справі №910/17944/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 по справі №910/17944/15 без змін.

2.Матеріали справи №910/17944/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай