ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2016 р. Справа № 903/218/16

Суддя господарського суду Волинської області Шум М.С.,

розглянувши заяву Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації

про відстрочку виконання рішення суду від 12.04.2016р.

по справі № 903/218/16

за позовом Любешівського управління водного господарства, смт. Любешів

до відповідача: Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк

про стягнення 395 381,00 грн.

Представники сторін:

від заявника: ОСОБА_1, довір. №203/15/216 від 26.01.2016р.

від позивача: ОСОБА_2, довір. №1/3-255 від 14.11.2016р.

Встановив: Рішенням господарського суду Волинської області від 12.04.2016р. у справі №903/218/16 постановлено стягнути з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (43000, и. Луцьк, проспект Перемоги 14, код 00730282) на користь Любешівського управління водного господарства (44200, Волинська область, смт. Любешів, вул. Червоноармійська 59, код 13360604) 395 381 грн., з яких 212 228,15 грн. основного боргу, 169 358,06 грн. інфляційних втрат, 13 794,82 грн. 3% річних, а також витрати по судовому збору в сумі 5930,72грн.

На примусове виконання вказаного рішення 04.05.2016р. господарським судом Волинської області видано наказ №903/218/16-1, який наручно 06.05.2016р. отримала представник позивача ОСОБА_2 (довір. в матеріалах справи).

08.11.2016р. від Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації надійшла заява (вх.№ 01-59/190/16) про відстрочення виконання рішення суду до 01.01.2017р., яку мотивує тим, що на 2016 рік непередбачені асигнування за програмою КПКВ 7731810 "Здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських і лісогосподарських угідь Волинської області" з якої здійснювались видатки за виконанні роботи.

Представник заявника просив суд задовольнити заяву Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної держадміністрації адміністрації та відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 12.04.2016 року в справі № 903/218/16 терміном до 01 січня 2017 року.

Представник Любешівського управління водного господарства проти відстрочення рішення суду заперечувала.

Заслухавши пояснення представника боржника та представника Любешівського управління водного господарства та дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 12.04.2016р. у справі №903/218/16 постановлено стягнути з Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації (43000, и. Луцьк, проспект Перемоги 14, код 00730282) на користь Любешівського управління водного господарства (44200, Волинська область, смт. Любешів, вул. Червоноармійська 59, код 13360604) 395 381 грн., з яких 212 228,15 грн. основного боргу, 169 358,06 грн. інфляційних втрат, 13 794,82 грн. 3% річних, а також витрати по судовому збору в сумі 5930,72грн.

На примусове виконання вказаного рішення 04.05.2016р. господарським судом Волинської області видано наказ №903/218/16-1, який наручно 06.05.2016р. отримала представник позивача ОСОБА_2 (довір. в матеріалах справи).

Частиною 1 ст. 121 ГПК України унормовано, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У відповідності до пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу процесуальних норм, що регулюють питання можливості надання відстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, умовою застосування заходів до відстрочки виконання рішення є достатньо доказів того, що у боржника з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Зазначені докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

З огляду на те, що нормами чинного ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, тому суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Як зазначає заявник Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації являється лише розпорядником коштів другого рівня, та як зазначено в умовах договору, який погоджений та підписаний сторонами по справі, Замовник-Розпорядник коштів зобовязався забезпечити фінансування даних заходів за рахунок коштів Державного бюджету.

З матеріалів заяви вбачається, що протягом 2014-2015 та в поточному році Департаментом агропромислового розвитку та Волинською ОДА направлено ряд клопотань до Премєр-Міністра України (вих. № 6468/23/2-14 від 02.12.2014року; вих. № 919/23/2-15 від 17.02.2015 року; вих. № 1836/23/2-15 від 27.03.2015 року) та ОСОБА_3 фінансів України (вих. № 2249/17/2-14 від 28.10.2014 року; вих. № 7332/26/2-15 від 10.11.2015 року) щодо виділення коштів на погашення кредиторської заборгованості за виконані роботи щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь Волинської області минулих років.

Також, відповідачем регулярно направлялися та направляються листи до Мінагрополітики України, як головного розпорядника коштів, про найбільш резонансні події в аграрному секторі економіки (до яких додаються відповідні інформаційні довідки), у яких наголошується на необхідності вирішення питання виділення коштів з державного бюджету аграріям області для погашення кредиторської заборгованості, що зареєстрована в органах Державного казначейства.

Крім того, листом від 29.09.2016 року №1659/14/2-16 "Пропозиції щодо асигнувань на 2017 рік" Департамент агропромислового розвитку Волинської ОДА звернувся до Волинської ОДА з проханням про виділення коштів з державного бюджету у 2017 році на погашення існуючої підтвердженої кредиторської заборгованості минулих років за програмою підтримки АПК код 7731810 "Здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських і лісогосподарських угідь на територіях області" на суму 3 010 349,85 грн.

Як вбачається із заяви про відстрочку виконання рішення суду та зі слів представника заявника ОСОБА_3 аграрної політики та продовольства України узгоджено, що у разі виникнення залишку відкритих асигнувань по коштах державного бюджету за програмами підтримки АПК, кошти будуть спрямовані на погашення кредиторської заборгованості, в тому числі і по Любешівському управлінню водного господарства.

Всі вищеперераховані факти свідчать про те, що заявником вжито всіх можливих заходів щодо виконання договірних зобовязань та виконання рішень суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини є тими виключними обставинами, які дають підстави для задоволення заяви Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної держадміністрації адміністрації №1885/15/2-16 від 03.11.2016 року про відстрочку виконання рішення суду від 12.04.2016р. у справі №903/218/16 до 01.01.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України,

господарський суд,-

ухвалив:

1. Заяву Департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної держадміністрації адміністрації №1885/15/2-16 від 03.11.2016 року про відстрочку виконання рішення суду від 12.04.2016р. у справі №903/218/16 до 01 січня 2017 року задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 12.04.2016р. по справі №903/218/16 до 01 січня 2017 року.

Суддя М. С. Шум