ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.11.2016 Справа № 904/10544/16

За позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс", м. Київ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Солярис", м. Київ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства", м. Дніпро

про витребування майна

Суддя Рудь І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурор Дніпропетровської області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, в якому просить витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради нежитлового приміщення № 55, що розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення № 55, розташованого за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 в м. Дніпро.

Справа розглядається за за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Солярис", Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Лівобережжя" Дніпропетровської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства".

Ухвалою від 23.11.2016р. вказаний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.12.2016р.

Разом з тим, позовна заява містить вимоги заступника прокурора щодо забезпечення позову наступного змісту:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: нежитлове приміщення № 55, що розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 (раніше - пр. Воронцова) в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Тулс" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нежитлове приміщення № 55, розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 (раніше - пр. Воронцова) в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1), у тому числі, посвідчення та державної реєстрації договорів купівлі-продажу, дарування, міни, передачі в оренду, задоволення вимог іпотекодержателя.

В обґрунтування вимог щодо забезпечення позову заступник прокурора зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог у даній справі, невжиття судом заходів до забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду у справі, оскільки титульний володілець вказаного спірного нерухомого майна та треті особи мають реальні можливості реалізувати вказане майно, в тому числі, із застосуванням положень ст.ст. 12, 37 Закону України «Про іпотеку», у випадку порушення ТОВ "Тулс" обов'язків, передбачених договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечено, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011р. №16, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Крім того, як зазначено в інформаційному листі Заступника голови Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предмету позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

За змістом постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" 26.12.2011р. №16, забезпечення позову виступає як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичних або фізичних осіб, і може застосовуватись на будь-якій стадії процесу.

Оцінюючи доводи заступника прокурора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з огляду на предмет спору у даній справі, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та імовірність утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд знаходить достатньо підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Тулс» та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нежитлове приміщення № 55, що розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 (раніше - пр. Воронцова) в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1), у тому числі, посвідчення та державної реєстрації договорів купівлі-продажу, дарування, міни, передачі в оренду, задоволення вимог іпотекодержателя.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора Дніпропетровської області про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 55, що розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 (раніше - пр. Воронцова) в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тулс» (49000, м. Дніпро, вул. Савкіна, 4А; 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 14; ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нежитлове приміщення № 55, що розташоване за адресою: пр. Мануйлівський, буд 9 (раніше - пр. Воронцова) в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1), у тому числі, посвідчення та державної реєстрації договорів купівлі-продажу, дарування, міни, передачі в оренду, задоволення вимог іпотекодержателя.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження має статус виконавчого документа.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 23.11.2016р.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред'явлена до виконання - до 24.11.2019р.

Стягувач: Дніпропетровська міська рада (49601, м. Дніпро, пр. Д Яворницького, 75, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тулс» (49000, м. Дніпро, вул. Савкіна, 4А; 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 14; ).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня, наступного за днем прийняття.

Оскарження ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1