РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 Справа №910/15487/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Хімлаборреактив" до Державної екологічної інспекції України про стягнення суми 106 487,34 грн., третя особа-1: Міністерство екології та природних ресурсів України, третя особа-2: Державна казначейська служба України у Печерському районі м. Києва, за участю представника позивача - не з'явився, відповідача - Короткової Т.І., довіреність №4-17-21 від 11.01.2016 року, третьої особи-1 - не з'явився, третьої особи-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 54 450,00 грн. основного боргу, 47 812,62 грн. інфляційних втрат та 4 224,72 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленного товару за договором №55/5020 від 26.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.10.2016 року.

27.09.2016 року через канцелярію суду від представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 року Міністерство екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35) та Державну казначейську службу України у Печерському районі м. Києва (01133, м. Київ. вул. Первомайського, 9-А) було залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

Представники позивача, третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання 16.11.2016 року не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача, третьої особи-1 та третьої особи-2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників позивача, третьої особи-1 та третьої особи-2, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальності "Хімлаборреактив" (виконавець) та Державною екологічною інспекцією України (замовник) було укладено договір №44/5020, за умовами якого виконавець зобов'язується у 2013 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації товару, яка є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1) та відповідають пропозиції конкурсних торгів на закупівлю "Прилади для контролювання інших фізичних характеристик (26.51.5)", а замовник - прийняти і оплатити такі товари. (п. 1.1 договору).

Згідно п. 3.1. договору, сума цього договору складає 54 450,00 грн. (п'ятдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят гривень 00 копійок), в.т.ч. ПДВ 9 075,00 грн. (дев'ять тисяч сімсот п'ять гривень 00 копійок).

Відповідно п. 4.1. договору, розрахунки за цим договором здійснюються замовником за фактично поставлений товар, після підписання сторонами акту-приймання передачі товару та надання виконавцем рахунку на оплату товару протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дня та в межах фактично отриманого фінансування, але не пізніше останнього робочого (операційного) дня 2013 року.

Факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 54 450,00 грн. підтверджується видатковою накладною №ХМ00009997 від 13.12.2013 року на суму 54 450,00 грн., яка містяться в матеріалах справи.

Окрім того, в судовому засіданні 16.11.2016 року представник відповідача підтвердив факт отримання ним товару від відповідача на вищевказану суму.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та на даний час має перед позивачем заборгованість у сумі 54 450,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 54 450,00 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню 3% річних у розмірі 4 224,72 грн. та інфляційних втрат у розмірі 47 812,62 грн. за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Судом була надана належна оцінка відзиву на позовну заяву.

Проте, викладені у вищезазначеному документі доводи про те, що поставлений позивачем товар не було реалізовано, судом не приймаються у зв'язку з їх необґрунтованістю та відсутністю у справі доказів на їх підтвердження.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на оплату товару, отриманого за договором №44/5020 від 26.11.2013 року в останнього відсутні підстави для здійснення розрахунків за договором.

Однак, факт відсутності бюджетного фінансування не звільняє відповідача від оплати за отриманий товар, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання викладена в постанові Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012 року.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, корп. 2; код 37508533) на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Хімлаборреактив" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Щолківська, буд. 8; код 23522853) 54 450 (п'ятдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 47 812 (сорок сім тисяч вісімсот дванадцять) грн. 62 коп. інфляційних втрат, 4 224 (чотири тисячі двісті двадцять чотири) грн. 72 коп. 3% річних та 1 597 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто сім) грн. 31 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.11.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна