УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.11.2016№ 910/20841/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ,

про стягнення 52 244,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 52 244,50 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення від 14.03.2013 №б/н.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору») за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 встановлено мінімальну заробітну плату у сумі 1 378 грн.

Отже, позивачем при поданні позовної заяви до суду мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 378 грн., оскільки заявлено майнову вимогу про стягнення 52 244,50 грн.

Разом з тим, Банком в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка Славкіної М.А. (далі - Фонд) подано суду заяву про звільнення від сплати судового збору, мотивовану тим, що Банк перебуває в важкому фінансовому становищі; рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016 №213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банка до 19.03.2018 включно; обставини щодо неплатоспроможності Банка та його важкого фінансового становища є загальновідомими та не потребують доказування; зміни у законодавстві про судовий збір від 22.05.2016, якими було позбавлено з 01.09.2015 уповноважених осіб Фонду пільг зі сплати судового збору, значно ускладнили та в окремих випадках зробили неможливою роботу Фонду щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків; так, 17.07.2015 Президентом України було внесено на розгляд Верховної Ради України законопроект "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", положення якого передбачають повернення пільг уповноваженим особам Фонду зі сплати судового збору; наведене свідчить про обґрунтовану необхідність звільнення уповноважених осіб Фонду від сплати судового збору.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з такого.

За приписами статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Заява мотивована тим, що скрутне фінансове становище Банка є загальновідомим та не потребує доказування, а також тим, що 17.07.2015 Президентом України було внесено на розгляд Верховної Ради України законопроект "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким, зокрема, передбачається повернення уповноваженим особам Фонду пільг зі сплати судового збору.

Разом з тим, наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для звільнення Банку від сплати судового збору, оскільки законодавством передбачено обов'язок позивача подати суду докази свого скрутного становища при зверненні до суду із відповідною заявою про звільнення чи відстрочення сплати ним судового збору, проте таких доказів суду не подано; посилання на внесення Президентом України вказаного законопроекту є недоцільним, оскільки Законом України від 22.05.2015 №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" було позбавлено Фонд пільг зі сплати судового збору; таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у звільненні від сплати ним судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у задоволенні заяви про звільнення від сплати ним судового збору.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» без розгляду.

Суддя О. Марченко