ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 917/1859/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Євтушенку Є.В.

за участю представників сторін:

стягувача - не з"явився;

боржника - ОСОБА_1, за довіреністю № 605 від 01 вересня 2016 року;

ВДВС - не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2887 П/1-28) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.08.16 у справі № 917/1859/15

за позовом ТОВ "Агентство Арсенал", смт. Кіровське, Дніпропетровський район Дніпропетровська область,

до ПАТ "Полтавхіммаш", м. Київ,

про стягнення 331214,54 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 07.10.2015 у справі № 917/1859/15 (суддя Тимошенко К.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Полтавхіммаш", м. Полтава на користь ТОВ "Агентство Арсенал", с. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область 305 300,01 грн. основного боргу, 24 178,64 грн. пені, 1212, 83 грн. річних, 6613,83 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 року у справі №917/1859/15 зазначене рішення залишено без змін.

25.11.2015 року на виконання вказаного рішення господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

13.01.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 49794352 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 25.11.2015 року.

24.06.2016 року боржник подав до господарського суду Полтавської області скаргу на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанови від 01.06.2016 р. про розшук майна боржника, винесеної у рамках виконавчого провадження ВП № 49794352.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.06.2016р. у справі №917/1859/15 матеріали вказаної скарги повернуто скаржнику на підставі п. п. 1, 2, 3, 6 ст. 63 ГПК України.

Усунувши недоліки скарги, зазначені в ухвалі господарського суду Полтавської області від 29.06.2016 р. у справі №917/1859/15, боржник 22.07.2016 року вдруге подав зазначену скаргу.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.08.2016 р. у справі № 917/1859/15 (суддя Тимошенко К.В.) залишено без розгляду скаргу ПАТ "Полтавхіммаш" від 22.07.2016 р. на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанови від 01.06.2016 р. про розшук майна боржника, винесеної у рамках виконавчого провадження ВП № 49794352 на виконання наказу суду у справі № 917/1859/15 за позовом ТОВ "Агентство Арсенал" до ПАТ "Полтавхіммаш" про стягнення 331214,54 грн.

Боржник звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, скаргу від 22.07.2016 р. на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області задовольнити, постанову від 01.06.2016 р. про розшук майна боржника, винесену у виконавчому провадженні ВП № 49794352, скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що місцевим господарським судом було необґрунтовано відмовлено боржнику у поновленні строку на подання скарги на дії ВДВС, чим позбавлено останнього права на судовий захист.

При цьому, вказує на те, що вказаний строк було пропущено з поважних причин, зважаючи на наступні обставини.

Про винесення постанови про розшук майна боржника скаржнику стало відомо 21 червня 2016 року під час ознайомлення представника ПАТ Полтавхіммаш ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження, тоді як до вказаного моменту дана постанова органу державної виконавчої служби на адресу ПАТ "Полтавхіммаш" не надсилалась.

24 червня 2016 року скаржник звернувся до господарського суду Полтавської області з відповідною скаргою на постанову про розшук майна боржника ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ від 01.06.2016 р., яку було повернуто ухвалою місцевого господарського суду від 29.06.2016 р.

Зважаючи на недоліки, на які вказав Господарський суд в своїй ухвалі від 29.06.2016р., ПАТ Полтавхіммаш вжило заходів щодо її виправлення та до даної апеляційної скарги було додано копію листка непрацездатності представника боржника ОСОБА_1,що стало причиною подання скарги з запізненням.

Окрім цього, боржник звертає увагу на те, що, на його думку, постанова про розшук майна прийнята з порушення приписів чинного законодавства, зокрема, статей 4, 6, 40, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 4.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2016 року апеляційну скаргу боржника було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 10.11.2016 року на 14:30 год.

Представник боржника в судовому засіданні 10.11.2016 року підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 ВДВС м.Полтава надав заперечення на скаргу боржника (вх.№11310 від 09.11.2016 року) вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими. Свої заперечення обґрунтовує тим, що при винесенні постанови про розшук транспортних засобів орган державної виконавчої служби діяв згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Також звертає увагу на те, що станом на 08.11.2016 наказ господарського суду Полтавської області №917/1859/15 від 25.11.2015 залишається не виконаним, тоді як боржник всіляко ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Представник ВДВС в судове засідання не з явився, у відзиві на апеляційну скаргу ВДВС просив розглядати справу за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами.

Представник стягувача в судове засідання також не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №388 про вручення стягувачу копії ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників ВДВС та стягувача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, запереченнях на апеляційну скаргу доводи боржника та ВДВС, заслухавши усні пояснення представника боржника, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 було винесено постанову про розшук майна боржника.

24.06.2016 року боржник подав до господарського суду Полтавської області скаргу на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанови від 01.06.2016 р. про розшук майна боржника, винесеної у рамках виконавчого провадження ВП № 49794352.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.06.2016р. у справі №917/1859/15 матеріали вказаної скарги повернуто скаржнику на підставі п. п. 1, 2, 3, 6 ст. 63 ГПК України.

Усунувши недоліки скарги, зазначені в ухвалі господарського суду Полтавської області від 29.06.2016 р. у справі №917/1859/15, боржник 22.07.2016 року вдруге подав зазначену скаргу.

При цьому боржник до скарги додав клопотання, в якому просив поновити строк на подання скарги на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 01.06.2016р. про розшук майна боржника.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку скаржник посилається на те, що про винесення оскаржуваної постанови скаржнику стало відомо 21.06.2016 р. під час ознайомлення представника скаржника ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження. На підтвердження вказаного факту скаржником надано копію заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 17.06.2016р. з відміткою про ознайомлення 21.06.2016р.

Крім цього, скаржник посилається на те, що скарга на постанову про розшук майна від 01.06.2016р. була подана ним до господарського суду Полтавської області 24.06.2016р., проте суд ухвалою від 29.06.2016 р. повернув скаргу без розгляду. Після виправлення недоліків вказаних судом в ухвалі від 29.06.2016 року, скаржник подав скаргу повторно 22.07.2016 року.

Згідно зі статтею 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17 жовтня 2012 року №9, скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду.

Місцевий господарський суд, залишаючи без задоволення клопотання про поновлення строку на подання скарги на постанову державного виконавця від 01.06.2016 р. та залишаючи зазначену скаргу без розгляду, виходив з того, що поважних причин пропуску строку скаржником не наведено і доказів поважності причин пропуску строку подання скарги скаржником не надано.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення клопотання боржника про відновлення строку на подання скарги на дії ВДВС, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося, поважність причини пропуску строку на подання скарги на постанову державного виконавця від 01.06.2016 р. боржник обґрунтовує, зокрема, тим, що він здійснював усунення недоліків скарги, вказаних в ухвалі.

Проте, як вірно зазначив господарський суд першої інстанції, неналежне подання скарги, зокрема, подання скарги підписаної неуповноваженою особою, не можна вважати поважними причинами пропуску строку, тобто причинами, що об'єктивно перешкоджали стороні вчасно звернутися до суду зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

Крім того, ухвалу про повернення скарги боржника на постанову про розшук майна від 01.06.2016р. було винесено 29.06.2016 року, тоді як боржник повторно подав зазначену скаргу 22.07.2016 року, тобто більш, ніж через 20 днів після винесення вказаної ухвали.

Слід зазначити, що таке тривале зволікання боржника із подачею скарги більш ніж у двічі перевищує сам строк подачі такої скарги, встановлений статтею 121-2 ГПК України.

При цьому, боржником не обґрунтовано належними доказами необхідності усунення ним недоліків скарги саме протягом такого тривалого періоду часу, з урахуванням того, що сам текст скарги був виготовлений боржником ще при першому її поданні.

Посилання боржника на те, що скарга на постанову державного виконавця від 01.06.2016 р. була подана із запізненням через хворобу представника боржника також не може свідчити про наявність поважних причин для пропуску строку на подання такої скарги до суду.

Так, відповідно до пункту 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Окрім цього, слід зазначити, що примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області від 25.11.2015 року у виконавчому провадженні № 49794352 триває з 13.01.2016 року, тобто більш ніж 10 місяців, а тому зволікання із виконанням судового рішення у даній справі порушить інтереси позивача та може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Так, право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Проте боржником не наводилися обставини, які б давали підстави для значної затримки виконання рішення.

Таким чином, посилання боржника у заяві про поновлення строку на подання скарги на постанову державного виконавця від 01.06.2016 р. та в апеляційній скарзі на наявність поважних причин пропуску такого строку, є необґрунтованими.

Посилання ж боржника в апеляційній скарзі на незаконність самої постанови державного виконавця від 01.06.2016 р. не можуть братися судом до уваги, оскільки предметом даного апеляційного розгляду є законність ухвали від 30.08.2016 року про залишення без розгляду скарги боржника на дії ВДВС, якою не вирішувалось питання щодо законності постанови державного виконавця від 01.06.2016 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування цієї ухвали відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 53, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу боржника на ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.08.2016 у справі № 917/1859/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.08.2016 у справі № 917/1859/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.11.2016 року.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.