ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.2016 Справа № 904/8562/16

За позовом Державного підприємства "Виробниче обєднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування", м. Дніпро

про стягнення 85 267 грн. 56 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник, дов. від 27.05.2016р. №157/515;

ОСОБА_2 представник, дов. від 30.12.20015р. №157/1151 (був присутній у судовому засіданні 03.11.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник, дов. від 31.10.2016р. №б/н.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 16.11.2016р.

Позивач просить стягнути з відповідача 85 267 грн. 56 коп., що складає 51 407 грн. 00 коп. заборгованості, що виникла на підставі Договору про надання послуг по охороні території ОСОБА_4 від 25.12.2013р. №2-621, 28 224 грн. 09 коп. пені, 3 701 грн. 31 коп. інфляційних нарахувань та 1 935 грн. 16 коп. - річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. №70344/16 від 16.11.2016р.) зауважує на необґрунтованості позовних вимог, з огляду на те, що: - рахунок від 26.05.2015р. №25 на суму 51 407 грн. 00 коп. за послуги, надані в травні 2014р., ПАТ «УНДІТ» отримало лише 27.05.2016р. разом із супровідним листом від 26.05.2015р. №146/39, що підтверджується підписом представника відповідача; - в позові про стягнення боргу в сумі 85 267 грн. 56 коп. позивач просить стягнути з ПАТ «УкрНДІТ» пеню в розмірі 28 224 грн. 09 коп. за послуги, надані в травні 2014р., на підставі рахунку від 26.05.2015р. №25; - прострочення зобовязання починається з 07.06.2015р., пеня нарахована за 6 місяців за період з 07.06.2015р. по 07.12.2015р. за 183 дні; - період, за який позивач може стягнути пеню в межах строку позовної давності починається з 29.09.2015р. по 07.12.2015р. і становить 70 днів; - на стягнення пені за період з 07.06.2015р. по 28.09.2015р. сплив строк позовної давності; - положення пункту 5.5 Договору в частині нарахування пені у розмірі 0,3% суперечать нормам статті 343 Господарського кодексу України; - 3% річних розраховано без врахування того, що 2016 рік містить 366 днів, що стало наслідком неправильного підрахунку вказаної суми.

Також, відповідач у заяві (вх. №67530/16 від 03.11.2016р.) про припинення провадження у справі просить припинити провадження у справі №904/8562/16, посилаючись на те, що: - рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015р. у справі №904/2455/15 за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" до Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" про стягнення заборгованості за договором від 25.12.2013р. №2-621 у позові відмовлено в повному обсязі; - постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. у справі №904/2455/15 рішення господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін.

Позивач у поясненнях по справі (вх. №69406/16 від 11.11.2016р.) зазначає, що: - при розгляді справи №904/2455/15 господарський суд прийшов до висновку, що у відповідача ще не настало грошового зобовязання через відсутність у позивача доказів отримання відповідачем рахунку відповідно до умов пункту 5.5 Договору; - на той момент відповідач ще не був боржником перед позивачем; - рахунок відповідачу було виставлено повторно, а також направлено вимогу на оплату та предявлено претензію; - час оплати вже настав та за відповідачем утворилось грошове зобовязання; - підстави для звернення до господарського суду Дніпропетровської області інші.

Суд не вбачає підстав для припинення провадження у справі, оскільки:

- пунктом 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

- предметом і підставою позовних вимог у справі №904/2455/15, на рішення у якій посилається відповідач, є стягнення з Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" 51 407 грн. 00 коп. заборгованості за послуги охорони за травень 2014р., надані на згідно Договору від 25.12.2013р. №2-621, а також стягнення пені, інфляційних та річних, нарахованих на суму основного зобовязання;

- як вбачається, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015р. у справі №904/2455/15 було встановлено відсутність правових підстав для стягнення з Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" боргу у сумі 51 407 грн. 00 коп. у звязку з тим, що строк оплати за даною вимогою ще не настав;

- отже, на момент прийняття рішення у справі №904/2455/15 вимоги з приводу стягнення 51 407 грн. 00 коп. - заборгованості за послуги охорони за травень 2014р. на підставі Договору від 25.12.2013р. №2-621 були передчасними, тому відсутні й процесуальні підстави для припинення провадження у справі № 904/8562/16 згідно з пунктом 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2016р. у справі №904/2455/15 за позовом заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_5" до Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" про стягнення 65 768 грн. 38 коп., яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р., встановлено, що:

- 25.12.2013р. між Державним підприємством "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_5" (далі - виконавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір №2-621 про надання послуг з охорони території Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей, предметом договору є надання послуг по забезпеченню пропускного та внутрішньо об'єктного режиму; пропуск (вхід/вихід) співробітників і автотранспорту замовника та його орендарів, з оформленням документів, узгоджених із замовником; облік і реєстрація матеріальних перепусток; охорона об'єктів, які знаходяться по периметру за адресою: м. Дніпропетровськ, просп. Кірова, 46 Відділом відомчої воєнізованої охорони виконавця у кількості 7 осіб; час надання послуг: щодня, включаючи вихідні та святкові дні, з 00-00 год. до 24-00 год.;

- замовник передає, а виконавець приймає на себе зобов'язання здійснювати пропускний та внутрішньо об'єктний режим, впуск-випуск автотранспорту, охорону Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" по периметру; замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити їх (пункт 1.2. Договору);

- згідно з пунктом 5.1. Договору сума договору за рік складає 616 884 грн. 00 коп., за місяць 51 407 грн. 00 коп. з ПДВ; сума визначається протоколом погодження договірних цін (додаток №1) та в залежності від економічної ситуації в Україні може корегуватися за згодою сторін;

- розрахунок здійснюється за передоплатою (пункт 5.4. Договору);

- відповідно до пункту 5.5. Договору оплату за поточний місяць замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 10 днів після отримання рахунку; у разі несвоєчасної оплати замовник сплачує пеню у розмірі 0,3% від суми оплати за кожен день затримки платежу;

- пунктом 5.6. Договору встановлено, що щомісяця за повний обсяг роботи наданих послуг, до 10 числа наступного за звітним місяцем, сторонами затверджується "ОСОБА_6 виконаних робіт";

- Договір набуває чинності з 01 січня 2014 року та діє до 31 грудня 2014 року (пункт 7.1. Договору з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей);

- 31.05.2014 року між представником Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_5" - начальником відділу ВВО № 146 ОСОБА_6, з одного боку і представником Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" - головою правління-директором ОСОБА_7, з другого боку, складено акт виконаних робіт за договором № 2-621 від 25.12.2013 року про те, що у травні 2014 року силами відділу ВВО №146 Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_5" була здійснена цілодобова охорона об'єктів, розміщених за адресою: пр. Кірова, 46, які належать Публічному акціонерному товариству "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування"; сума з ПДВ складає 51 407 грн. 00 коп.; виконані послуги відповідають умовам договору; претензій у замовника немає; належить до перерахування 51 407 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 20%;

- зазначена сума зазначена позивачем у складеному ним рахунку №6 від 31.05.2014р.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2016р. у справі №904/2455/15 також встановлено, що ні прокурором, ані позивачем не надано доказів на підтвердження предявлення відповідачеві та отримання ним рахунку чи іншої письмової вимоги на оплату грошових коштів у сумі 51 407 грн. 00 коп. за надані договірні послуги за травень 2014 року.

За вказаних обставин суд в рішенні у справі №904/2455/15 дійшов висновку про відсутність правових підстав стверджувати про наявність у відповідача боргу у сумі 51 407 грн. 00 коп. за спірним договором, оскільки строк оплати ще не настав. У звязку з чим у позові заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_5" відмовлено повністю.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було виставлено відповідачу рахунок від 26.05.2016р. № 25 на суму 51 407 грн. 00 коп. на оплату за Договором.

Вказаний рахунок було отримано відповідачем 27.05.2016р., про що свідчить відмітка на супровідному листі (а.с. 17).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач згідно пункту 5.5 Договору повинен був розрахуватися з позивачем за надані послуги до 06.06.2015р. (включно).

Оскільки відповідач не виконав своїх зобовязань по оплаті наданих у травні 2014р. послуг цілодобової охорони об'єктів відповідача, розміщених за адресою: пр. Кірова, 46, заборгованість відповідача перед позивачем становить 51 407 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 3 701 грн. 31 коп. (за червень 2015р. - липень 2016р.), а річні після перерахунку 1 932 грн. 27 коп. (з 07.06.2015р. по 06.09.2016р.).

Що стосується вимог позивача щодо стягнення пені у сумі 28 224 грн. 09 коп. за порушення строків оплати наданих послуг за період з 07.06.2015р. по 07.12.2015р., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банкуУкраїни, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

У пункті 5.5 Договору сторонами узгоджено, що у випадку несвоєчасної оплати замовник сплачує пеню в розмірі 0,3% від суми оплати за кожен день затримки платежу.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання.

За приписами частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один різ застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до пункту 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013р. №10, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Згідно зі статтею 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем у відзиві на позов зазначено про пропуск строку позовної давності щодо позовних вимог в частині стягнення пені.

Як вбачається позивач до господарського суду Дніпропетровської області звернувся 20.09.2016р., про що свідчить відмітка канцелярії господарського суду Дніпропетровської області. Тому в даному випадку до стягнення підлягає пеня, обчислена за період, починаючи з 20.09.2015р. по 06.12.2015р.

Таким чином, після перерахунку пеня з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період з 20.09.2015р. по 06.12.2015р., становить 4 904 грн. 09 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут технології машинобудування" (49054, м. Дніпро, пр. О. Поля (Кірова), 46; ідентифікаційний код 14311577) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1; ідентифікаційний код 14308368) 51 407 грн. 00 коп. заборгованості, 4 904 грн. 09 коп. пені, 3 701 грн. 31 коп. інфляційних нарахувань, 1 932 грн. 27 коп. річних та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„21„ листопада 2016р.