РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016Справа №910/17109/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»
провідшкодування 5 993,20 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - не з'явився;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 993,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

На призначені судові засідання 18.10.2016, 15.11.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, про дату та час проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні в матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 26.09.2016, 27.10.2016.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

15.11.2016 позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2015 у м. Житомирі по вул. Корольова трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "ГАЗ 330232" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Деу Матіз" (д.н. НОМЕР_2).

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ГАЗ 330232" (д.н. НОМЕР_1) не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем "Деу Матіз" (д.н. НОМЕР_2), чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №70114769 та постановою Богунського районного суду м. Житомира (справа №295/12198/15-п, категорія 138, 3/295/2948/15), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Деу Матіз" (д.н. НОМЕР_2), який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 08.07.2015 №06/0677709/0602/15.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.07.2015 №06/0677709/0602/15 на підставі страхового акту від 31.08.2015 № ПАТ "Страхова компанія "Провідна" виплатило на підставі заяви страхувальника 5 993,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.09.2015 №037847 та відомістю №ВПТ-003883 від 18.09.2015.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "ГАЗ 330232" (д.н. НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_2, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Богунського районного суду м. Житомира (справа №295/12198/15-п, категорія 138, 3/295/2948/15),.

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (11.08.2015) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб, які на законних підставах експлуатували автомобіль "ГАЗ 330232" (д.н. НОМЕР_1) за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаного автомобіля, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АІ/7459222 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АІ/7459222 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "ГАЗ 330232" (д.н. НОМЕР_1), на час спірної ДТП.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля "Деу Матіз" (д.н. НОМЕР_2) позивачем надано калькуляцію № від 13.08.2015, що розрахована по системі Audatex, відповідно до якої вартість ремонту склала 5 993,20 грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції № від 13.08.2015, відповідають даним встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Судом також враховано, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що "Деу Матіз" (д.н. НОМЕР_2), рік випуску автомобіля - 2011, а отже на момент ДТП (11.08.2015) строк його експлуатації складав 4 роки, а отже не перевищував семи років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Разом з тим, суд вказує, що звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. До того ж, Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі 5 993,20 коп.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АІ/7459222 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (5 993,20 грн.), за врахуванням того, що франшиза за полісом №АІ/7459222 дорівнює 0,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 5 993,20 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 5 993,20 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) 5 993 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто три) грн. 20 коп. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.11.2016

Суддя І.І. Борисенко