ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.2016 Справа № 907/583/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний ОСОБА_1», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Ужгородської взуттєвої фабрики», м Ужгород

про стягнення суми 381 793,44 грн.

Суддя господарського суду Кривка В.П.

представники:

Позивача не з'явився

Відповідача ОСОБА_2, довіреність від 13.10.2016 року

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_1», м. Київ заявлено позов до Публічного акціонерного товариства «Ужгородської взуттєвої фабрики», м Ужгород про стягнення суми 381 793,44 грн за кредитним договором.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.09.2016 року було порушено провадження у даній справі.

29 вересня 2016 року ухвалою суду з огляду на необхідність витребування додаткових матеріалів, в т.ч. неявку відповідача та необхідність додаткового забезпечення його процесуальних прав, розгляд справи було відкладено на 13 жовтня 2016 року .

13 жовтня 2016 року за клопотанням сторін в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву з метою забезпечення реалізації їх процесуальних прав та врегулювання спору в позасудовому порядку.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 30 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_1» та Публічним акціонерним товариством «Ужгородської взуттєвої фабрики» було укладено договір №36/15 про надання овердрафту за поточним рахунком, за яким Позивач надав відповідачу короткостроковий кредит, шляхом оплати за рахунок коштів Позивача з поточного рахунку відповідача №1356 його розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на такому рахунку з максимальним лімітом 300 000 грн. 16.03.2016 року Позивач надав Відповідачу овердрафт у розмірі 300 000 грн. строком користування до 15 квітня 2016 року, Відповідач не погасив овердрафт та звернувся до позивача з проханням про продовження строку безпосереднього користування овердрафтом. 22.04.2016 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, умовами якої передбачено подовження строку максимального безперервного користування овердрафтом, наданим 16.03.2016 року у розмірі 300 000 грн. до 30 квітня 2016 року. Але ці зобов'язання Відповідач не виконав, овердрафт 30.04.2016 не погасив. Відповідач погасив тільки частину овердрафту в розмірі 20,00 грн. 12 травня 2016 року. Зважаючи на це, з огляду на прострочення відповідачем своїх зобов'язань, покликаючись на умови договору та закону, заявником проведено нарахування штрафних санкцій і просив суд стягнути з відповідача : суму 381 793, 44 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом, 41 210,93 грн.- суму заборгованості за простроченими процентами, 38 782,96 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості, 1 819,55 грн.- сума заборгованості за поточними процентами за період користування кредитом.

В ході судового розгляду від уповноваженого представника позивача, надійшло письмове клопотання в порядку ст. 22 ГПК України, яким позовні вимоги уточнено та зменшено, у зв'язку з допущеною помилкою при нарахуванні штрафних санкції за несплаченими процентами за користування кредитом і просить стягнути з відповідача суму 379 000, 11 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом, 43 030,48 грн.- суму заборгованості за простроченими процентами, 35 989,63 грн. сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Решту суми заявлених вимог просить не розглядати.

У п. 3.10. Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. За таких обставин, суд розглядає зменшені (уточнені) позовні вимоги.

Під час судового засідання відповідач відзиву на позовну заяву згідно ст.59 ГПК України не подав, між тим, викладені в позові обставини підтвердив, заявлені позивачем вимоги та предявлену до стягнення суму боргу не заперечував та не спростовував. При цьому просить суд вирішити спір по суті заявлених вимог за наявними у справі матеріалами.

Позивач в судове засідання 10.11.2016 року присутність уповноваженого представника не забезпечив. До початку судового засідання на адресу господарського суду Закарпатської області від уповноваженого представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без його участі, водночас заявник інформує суд, що спір в позасудовому порядку не вирішено і у звязку з цим позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та доданих до неї матеріалів.

З огляду на відсутність будь-яких інших заяв чи клопотань сторін по суті спору, в т.ч. процесуального характеру, зважаючи на присічність строку вирішення спору судом (ст. 69 ГПК України) у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами (п. 2.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника відповідача суд ,

ВСТАНОВИВ

30 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_1» та Публічним акціонерним товариством «Ужгородської взуттєвої фабрики» було укладено договір №36/15 про надання овердрафту за поточним рахунком, за яким Позивач надав відповідачу короткостроковий кредит, шляхом оплати за рахунок коштів Позивача з поточного рахунку відповідача №1356 його розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на такому рахунку з максимальним лімітом 300 000 грн. У подальшому до Кредитного договору було укладено додаткові угоди №1 від 19.02.2016 та №2 від 22.04.2016 року.

Відповідно до п.1.1. Банк зобов'язується надати Позичальнику овердрафт на умовах Договору, а Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з Договором.

Договором встановлений максимальний ліміт овердрафту у сумі 300 000 грн. та максимальний 30 денний строк безперервного користування овердрафтом (п.1.2.,1.3. Договору). Кінцевим терміном користування овердрафтом визначено 28 листопада 2016 року (п. 1.4. Договору, а.с.18-29).

У разі прострочення терміну погашення Траншу Овердрафту, визначеного в п. 1.3 цього Договору, Позичальник, починаючи з першого дня прострочки, сплачує Банку процентну ставку за його використання у розмірі 37,0. (Тридцять сім) процентів річних від суми простроченої заборгованості за Овердрафтом.

Договором встановлено, що при невиконанні зобовязань по погашенню заборгованості за Овердрафтом та/або по сплаті процентів та комісій у строки, встановлені цим Договором Позичальник сплачує Банку на його письмову вимогу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми невчасно виконаного (невиконаного) зобовязання за кожний день прострочки, при цьому пеня нараховується щоденно, а також підвищену процентну ставку за користування Овердрафтом у розмірі 37 (тридцять сім) процентів річних (п.7.1 Договору).

Як вказує заявник та вбачається з матеріалів справи на виконання умов даного Договору 16.03.2016 року Позивач надав Відповідачу овердрафт у розмірі 300 000 грн. строком користування до 15 квітня 2016 року, Відповідач не погасив овердрафт та звернувся до позивача з проханням про продовження строку безпосереднього користування овердрафтом. 22.04.2016 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, умовами якої передбачено подовження строку максимального безперервного користування овердрафтом, наданим 16.03.2016 року у розмірі 300 000 грн. до 30 квітня 2016 року. Але ці зобов'язання Відповідач не виконав, овердрафт 30.04.2016 не погасив. Відповідач погасив тільки частину овердрафту в розмірі 20 грн. - 12 травня 2016 року. Зазначена інформація підтверджується банківськими виписками за поточним рахунком №1356 (а.с. 35-62).

Позичальник умови зазначеного договору порушив, станом на 07 вересня 2016 року, не повернув позивачу овердрафт у розмірі 299 980 грн., сума заборгованості за процентами за період користування кредитом становить 43 030,48 грн. (в т.ч. 41 210,93 грн.- сума заборгованості за простроченими процентами, 1 819,55 грн.- сума заборгованості за поточними процентами за період користування кредитом, - розгорнутий розрахунок в матеріалах справи). Засобами електронної пошти Відповідач направив Позивачу лист із проханням провести реструктуризацію заборгованості за договором строком на 12 місяців. (а.с. 63) Позивачем було запропоновано відповідачу надати детальний графік погашення боргу. Але на час пред'явлення позову відповідач не надав відповіді. Вищевказані обставини та наявність боргу уповноваженим представником відповідача під час судового розгляду не заперечувались та не спростовувались.

Таким чином, заявлена до стягнення сума 343 010,48 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом, 43 030,48 грн.- нарахованих відсотків за кредитом, підтвердженими матеріалами справи, розгорнутими розрахунками (а.с.101-103), відповідачем у встановленому порядку належними та допустимими доказами не спростовано та не заперечено.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку комерційних банків України, затвердженої Постановою Правління НБУ №388 від 21.11.1997р., овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається клієнту понад його залишок на поточному рахунку в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

За таких обставин, заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за наданими кредитними коштами та нарахованими відсотками належним чином доведені матеріалами справи, обумовлені договором, вищезазначеними положеннями закону, тому порушене право позивача підлягає захисту судом, шляхом стягнення з ПАТ Ужгородська взуттєва фабрика» суми 343 010,48 грн. в т.ч. 299 980 грн заборгованості за кредитом та 43 030,48 грн.- нарахованих відсотків за кредитом.

Поряд з цим, покликаючись на п. 7.1 умов договору та положення закону заявник провів нарахування та просить стягнути з відповідача суму 35 989,63 грн. пені за прострочення повернення суми кредитних коштів (заявлений період прострочення та нарахування пені з 01.05.2016 по 06.09.2016 року).

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; Пенею є неустойка, що обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а в даному випадку її стягнення заявлено за порушення строків виконання зобовязань з повернення кредитних коштів.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, а відтак, позовна вимога про стягнення 35 989,63 грн.- пені підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які покликається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені (зменшені) позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, які становлять 5 685,16 грн. покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 85Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Ужгородська взуттєва фабрика

м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, 88000 (ідентифікаційний код 05502344) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний індустріальний ОСОБА_1, вул. Бульварно Кудрявська, 6 м. Київ, 04053 (ідентифікаційний код 21580639) суму 379 000 (Триста сімдесят дев'ять тисяч) грн., 11 коп, в т.ч. 299 980 (Двісті дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн заборгованості за кредитом, 43 030 ( Сорок три тисячі тридцять) грн. 48 коп.- суму заборгованості за процентами, 35 989 (Тридцять п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн., 63 коп. суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також суму 5 685 (П'ять тисяч шістсот вісімдесят пять) грн 16 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2016 року.

Суддя В.Кривка