ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"16" листопада 2016 р. Справа № Б8/087-11

за заявою Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра», м. Київ () - Кредитор

до Дочірнього підприємства «Агросервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «А.ОСОБА_1», Київська обл., м. Сквира () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

без участі учасників провадження у справі

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/087-11 за заявою Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» про банкрутство Дочірнього підприємства «Агросервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «А.ОСОБА_1», порушена ухвалою від 25.06.2011 (суддя Скутельник П.Ф.) за редакцією Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (також «Закон про банкрутство»), чинною до 19.01.2013.

На даний час провадження у справі перебуває в процедурі ліквідації Банкрута, строк якої неодноразово продовжувався судом з обєктивних причин, та ухвалою суду від 01.12.2014 було черговий раз продовжено строк ліквідаційної процедури і відкладено судове засідання для розгляду звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу Банкрута.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.09.2015 справу № Б8/087-11 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.

В подальшому у звязку з неодноразовим направленням матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду і Вищого господарського суду України з підстав оскарження учасниками процесу судових рішень, розгляд справи судом першої інстанції не здійснювався.

22.04.2016 через канцелярію суду надійшла заява ліквідатора ДП «Агросервіс» ТОВ «А.ОСОБА_1» від 22.04.2016 № Б8/087-11 (вх. № 8852/16) про визнання недійсним розірвання договору.

У своїй заяві заявник посилаючись на ст. 5, 17, 24, 25 Закону про банкрутство та ст. 203, 215, 216 ЦК України просить суд визнати недійсним розірвання від 02.02.2016 договору про постачання електричної енергії № 173 від 20.05.2009, що укладений між ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» в особі Андрушівського РЕМ та ДП «Агросервіс» фірми ВАТ «Житомирінвест», правонаступником якого є ДП «Агросервіс» ТОВ «А.ОСОБА_1».

Частиною 1 статті 4 ГПК України визначено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частинами 10, 11 ст. 17 Закону про банкрутство визначено, що керуючий санацією в трьохмісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо: виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника. Угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо: угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки; угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника. Все отримане за такою угодою повертається сторонам.

В той же час, заявником до заяви про визнання недійсним розірвання договору не додано копії договору, що оскаржується, і як вбачається з заяви і доданих до неї документів, відповідний договір у письмовій формі не укладався.

Крім цього заявником у заяві визначено в якості відповідача фізичну особу - ОСОБА_2 і в заяві жодним чином не обґрунтовано таке визначення відповідача, оскільки вказана особа (ОСОБА_2М.) безпосередньо як фізична особа не може бути стороною будь-якого правочину, укладеного між Банкрутом і третіми особами, отже не може бути відповідачем за заявою про визнання недійсними правочинів боржника.

Також судом взято до уваги, що ліквідатором у своїй заяві про визнання недійсним розірвання договору не наведено і не обґрунтовано жодних підстав, визначених ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство щодо визнання недійсним спірного правочину.

Згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 63, 86 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора ДП «Агросервіс» ТОВ «А.ОСОБА_1» від 22.04.2016 № Б8/087-11 (вх. № 8852/16) про визнання недійсним розірвання договору повернути заявнику без розгляду.

Додаток заявнику: заява від 22.04.2016 № Б8/087-11 з доданими документами всього на 11 арк.

Суддя С.Ю. Наріжний