РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016Справа №910/18537/16

За позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк»

про стягнення 55946,66 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Цвіркун А.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кошарський О.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи - Цуканова С.Г. (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором № 3946 від 10.10.2012 на постачання теплової енергії за період з 01.12.2014 по 14.11.2015 у зв'язку з невиконанням Відповідачем договірного обов'язку оплатити отримане теплопостачання.

Відповідач вимоги позову не визнає, та зазначає, що у зв'язку з перебуванням його, як банку на стадії ліквідації, задоволення вимог Позивача, як кредитора банку, повинно відбуватися виключно в межах ліквідаційної процедури.

Третя особа надання пояснення по суті спору, у яких позицію Відповідача повністю підтримала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, який приймав участь у минулому судовому засіданні, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 10.10.2012 Договору №3946 Позивачем надавалися Відповідачу (Позивачу послуги теплопостачання у період з 01.12.2014 по 14.11.2015, заборгованість по яким за розрахунками Позивача складає 55946,66 грн., що підтверджується сукупністю наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем наступних доказів, які залучені до справи: рахунками - фактурами за грудень період 2014 року - квітень 2015 року з доказами їх направлення Відповідачу, графіком по включенню житлових будинків у 2014 році та актом про початок опалювального сезону до нього, інформаційними відомостями про відключення житлових будинків від тепла сезону 2014-2015 та актом відключення до нього, актами на підтвердження теплопостачання за підставі указаного договору у належні Відповідачу приміщення та дислокацією по житловим будинкам з опаленням.

Приміщення, у які постачалося тепло, належать Відповідачу на праві власності, що підтверджується залученими до справи копіями договорів купівлі-продажу від 17.09.2007 та від 07.08.2008.

З пояснень Позивача та доданих ним до позову письмових доказів вбачається, що Відповідачем заборгованість у сумі 55946,66 грн. з оплати послуг теплопостачання за період з 01.12.2014 по 14.11.2015 погашена у встановлені Договором строки не була, та перед судом отримання послуг теплопостачання та не перерахування Позивачу за них коштів у сумі 55946,66 грн. Відповідач не заперечив.

На підставі постанови Правління НБУ від 28 лютого 2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» строком на три місяця з 03.03.2014 по 02.06.2014.

Пізніше Фонд своїм рішенням від 03.06.2014 № 42 продовжив повноваження уповноваженої особи Фонду Куреного О.В. на тимчасову адміністрацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Відповідно до Постанови Правління НБУ від 10.06.2014 № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11.06.2014 №45 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 11.06.2014 до 10.06.2015 включно.

21.05.2015 виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 21.05.2015 №103 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на 1 рік до 10.06.2016 р. включно.

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 6 ст. 36 цього Закону, обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини 4 цієї статті.

З посиланням на указані положення ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Позивач вважає, що правомірно виконував умови Договору щодо надання послуг теплопостачання у приміщення Відповідача, та у межах Договору під час ліквідації уклав з ним додаткову угоду від 01.07.2014 про змін тарифів, тому вважає, що має всі законні підстави вимагати внесення оплати за теплову енергію.

Також, враховуючи перебування Відповідача на стадії ліквідації, Позивач зазначає, що на його думку вимоги ст. 45 «Черговість задоволення вимог кредиторів» указаного Закону на спірні правовідносини щодо зобов'язання погасити заборгованість не поширюються, оскільки заборгованість утворилась після позбавлення Відповідача банківської ліцензії.

У заявленому позові Позивач також посилається, що Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 26.05.2016 було закрито справу № 826/23364/15 за його позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» про зобов'язання включити вимоги на суму 45002,72 грн. за теплопостачання у період 01.12.2014 по 12.04.2015 у зв'язку з не підвідомчістю спору адміністративному суду.

Однак, позов Позивача не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як було встановлено та описано вище судом, на підставі постанови Правління НБУ від 28 лютого 2014 року №107 Відповідача, як банк, було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2014 по 02.06.2014, яку потім було продовжено з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Відповідача.

У подальшому на підставі постанови Правління НБУ від 10.06.2014 № 339 було відкликано банківську ліцензію Відповідача та виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11.06.2014 №45 про початок здійснення процедури ліквідації Відповідача та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Відповідача з 11.06.2014 до 10.06.2015 включно, а 21.05.2015 виконавчою дирекцією Фонду продовжено строки здійснення процедури ліквідації на 1 рік до 10.06.2016 включно.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Таким чином, на час розгляду в суді даного спору відбувається ліквідація Відповідача (Банку). Відповідач також перебував на стадії ліквідації станом на час виникнення спірних правовідносин - у період з 01.12.2014 по 14.11.2015, за який виникла заборгованість по теплопостачанню у сумі 55946,66 грн.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах, тому у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми указаного Закону є спеціальними, а Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Виходячи зі змісту статей 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації банку Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Згідно з частиною 4 статті 49 цього Закону у судовому порядку підлягають вирішенню будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів.

Таким чином, після початку процедури ліквідації Банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Зазначене є підставою для відмови у даному позові про стягнення з Банку суми заборгованості за надані послуги теплопостачання.

При цьому, предметом даного спору не є акцептування Відповідачем вимог Позивача, як кредитора, тому оцінка таким правовідносинам сторін у межах даного спору не надається.

Посилання Позивача на ст. 36 указаного Закону, як на законну підставу вимагати внесення оплати за теплову енергію судом відхиляються, оскільки дана норма регулює правовідносини сторін під час запровадження у Банку тимчасової адміністрації, тоді як станом на час виникнення спірних правовідносин Банк перебував на стадії ліквідації, відтак положення ст. 36 указаного Закону до спірних правовідносин не застосовуються.

Суд також розглянув доводи Позивача та посилання на ухвалу від 26.05.2016 Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/23364/15, і суд її до уваги не приймає, оскільки на результат вирішення даного спору наявність вказаної ухвали не впливає.

При цьому, суд зауважує, що Позивач може захистити свої майнові права за Договором теплопостачання в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У випадку необґрунтованої відмови в акцептуванні вимоги Позивача та включенні її до реєстру вимог кредиторів, Позивач на підставі частина 4 статті 49 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вправі буде звернутися до суду з відповідним позовом.

Інші доводи та заперечення сторін і третьої особи судом досліджені, однак до уваги не приймаються, оскільки на результат вирішення спору впливу не мають.

Судовий збір, у зв'язку з відмовою у позові, відповідно до ст. 49 ГПК України Позивачу не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.