ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 43/75-15/7-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Жукової Л.В., Панової І.Ю.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року
у справі№ 43/75-15/7-б господарського суду м. Києва
за заявоюЛіквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М.
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс"
провизнання недійсним договору купівлі-продажу акцій
за участю представників сторін:

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" - Дячок І.О., довіреність № б/н від 02.01.2015 року;

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" - Гребеник І.С., довіреність № 20/09/16-б від 20.09.2016 року;

- від Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" - Сабодаш Р.Б., довіреність № б/н від 17.06.2016 року;

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Піаст - Ніжин" - Асютіна Г.В., довіреність № б/н від 03.10.2016 року;

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Альфа-Сервіс" - Лучко Т.В., дов. б/н від 12.01.2016 року;

- арбітражний керуючий Ганюк Т.М. посвідчення № 1434 від 18.07.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.04.2016 року у справі № 43/75-15/7-б (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Чеберяк П.П., суддя - Андреїшина І.О., суддя - Головатюк Л.Д.) задоволено заяву ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" (далі - ЗАТ "ВТФ "Радосинь") арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійним договору купівлі-продажу акцій; визнано недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 06.04.2007 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" (далі - ТОВ "Європа Електронікс") та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року у справі № 43/75-15/7-б (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Пантелієнко В.О., суддя - Сотніков С.В., суддя - Коротун О.М.) апеляційну скаргу ТОВ "Європа Електронікс" задоволено частково. Ухвалу господарського суду м. Києва від 05.04.2016 року у справі № 43/75-15/7-б скасовано і постановлено нове рішення, яким задоволено заяву ліквідатора ЗАТ "ВТФ "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійним договору купівлі-продажу акцій. Визнано недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

Не погодившись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року у справі № 43/75-15/7-б, ТОВ "Європа Електронікс" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року у справі № 43/75-15/7-б скасувати. Відмовити ліквідатору ЗАТ "ВТФ "Радосинь" Ганюк Т.М. в задоволенні заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій Б-04/06/1/1 від 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 58 Конституції України, ст. ст. 10, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство), ст. ст. 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ліквідатором ЗАТ "ВТФ "Радосинь" Ганюк Т.М. подано до Вищого господарського суду України письмові пояснення, в яких просить касаційну скаргу ТОВ "Європа Електронікс" задовольнити частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року скасувати, а ухвалу господарського суду м. Києва від 05.04.2016 року у справі № 43/75-15/7-б залишити без змін.

Відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу № 43/75-15/7-б передано на розгляд раніше визначеному складу колегії суддів: головуючий суддя - Погребняк B.Я., суддя - Жукова Л.B., суддя - Панова І.Ю. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.10.2016 року в матеріалах справи).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.10.2016 року у справі № 43/75-15/7-б клопотання ТОВ "Європа Електронікс" про відновлення пропущеного процесуального строку задоволено. Відновлено ТОВ "Європа Електронікс" строк для подачі касаційної скарги. Прийнято касаційну скаргу ТОВ "Європа Електронікс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року у справі № 43/75-15/7-б до провадження. Призначено розгляд касаційної скарги у засіданні колегії суддів Вищого господарського суду України на 25.10.2016 року.

25.10.2016 року від ТОВ "Європа Електронікс" надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.10.2016 року у справі № 43/75-15/7-б продовжено строк розгляду касаційної скарги ТОВ "Європа Електронікс", відкладено її розгляд на 08.11.2016 року.

В судове засідання 08.11.2016 року з'явилися уповноважені представники кредиторів, боржника, арбітражний керуючий і надали пояснення у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України у зазначеному вище складі, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вислухавши присутніх в судовому засіданні уповноважених представників кредиторів, боржника, арбітражного керуючого, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2015 року до господарського суду м. Києва надіслана заява ліквідатора ЗАТ "ВТФ "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладеного 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь" в порядку, передбаченому ст. 20 Закону про банкрутство.

Розглянувши вказану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність її задоволення та визнав недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

Відповідно до вимог ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, переглядаючи ухвалу господарського суду м. Києва від 05.04.2016 року у справі № 43/75-15/7-б в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана ухвала підлягає скасуванню з підстав передбачених п. 1 ч. 3 ст. 104 ГПК України, оскільки справа була розглянута господарським судом у незаконному складі колегії суддів.

Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив заявлений ТОВ "Європа Електорнікс" відвід судді Головатюку Л.Д., оскільки він 02.02.2011 року у справі № 50/627 виніс рішення по спірному договору між цими ж сторонами, що є в названій справі, а винесене Головатюком Л.Д. рішення було скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2011 року. Тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 ГПК України суддя Головатюк Л.Д. не мав права приймати участі в розгляді даного спору.

Виходячи з вимог ст. 103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, скасувавши ухвалу господарського суду м. Києва від 05.04.2016 року у справі № 43/75-15/7-б з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про необхідність прийняття нового рішення, яким також задовольнив заяву ліквідатора ЗАТ "ВТФ "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. та визнав недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

Зокрема, при розгляді заяви ліквідатора ЗАТ "ВТФ "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання договір купівлі-продажу акцій недійсним, судами попередніх інстанцій встановлено, що в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором ЗАТ "ВТФ "Радосинь" арбітражним керуючим Ганюк Т.М. було встановлено, що 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" (продавець), від імені якого діяло ТОВ "Інвестиційна компанія "Агентство Фондових Технологій" (повірений продавця), та ЗАТ "ВТФ "Радосинь" (покупець) укладено договір купівлі - продажу акцій № Б-04/06/1/1 за умовами якого ТОВ "Європа Електронікс" зобов'язалось передати, а ЗАТ "ВТФ "Радосинь" прийняти та оплатити пакет цінних паперів - простих іменних акцій ВАТ "Укренерготранссервіс", номінальною вартістю 0,25 грн. в кількості 3 425 000 штук.

З огляду на те, що відомості щодо юридичної особи - емітента не підтверджені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за даними Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України емітент не подавав регулярну звітність до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку та не подає її до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також те, що рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.09.2009 року № 1041 зупинено внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Укренерготранссервіс" та до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів, випущених ВАТ "Укренерготранссервіс", відсутні відомості щодо скликання загальних зборів даного товариства, а також, що ним не подається податкова звітність, ліквідатор дійшов висновку, що цінні папери, які були предметом договору купівлі-продажу, укладеного між боржником та ТОВ "Європа Електронікс" мають ознаки фіктивності, у зв'язку з чим, ліквідатором було ініційовано перевірку ринкової вартості даних акцій.

Згідно Звіту про незалежну оцінку пакету акцій, складеного ТОВ "Бюро оцінок", ринкова вартість акцій у кількості 3 425 000 шт. становить 1 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, у заявах, поданих 28.10.2015 року, 16.03.2016 року та 17.03.2016 року, ТОВ "Європа Електронікс" просило суд першої інстанції застосувати строки позовної давності, встановлені ст. 257 ЦК України та відмовити ліквідатору ЗАТ "ВТФ "Радосинь" в задоволенні поданої заяви.

Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, з письмових пояснень арбітражного керуючого Ганюк Т.М. вбачається, що обставини, які стали підставою для звернення до суду із заявою про визнання правочину недійсним, стали їй відомими після призначення її ліквідатором ЗАТ "ВТФ "Радосинь" ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2015 року та ознайомленням з матеріалами справи про банкрутство боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Таким чином, Закон пов'язує можливість звернення до суду із заявою про визнання недійсними договорів боржника із моментом постановлення судового рішення - постанови про визнання боржника банкрутом та призначенням ліквідатора банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ "ВТФ "Радосинь" вперше було визнано банкрутом постановою господарського суду м. Києва від 25.02.2013 року, вдруге боржника визнано банкрутом постановою господарського суду м. Києва від 01.07.2014 року.

Арбітражного керуючого Ганюк Т.М. призначено ліквідатором ЗАТ "ВТФ "Радосинь" ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2015 року.

Виходячи з цього, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладеного 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь" подана ліквідатором в межах встановленого Законом трирічного строку позовної давності.

Підпунктом 1-1 пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року № 42-12-IV визначено, що положення цього Закону, які регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ЗАТ "ВТФ "Радосинь" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру постановою господарського суду м. Києва від 21.05.2014 року, тобто вже під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року № 4212-ІV та чинній з 19.01.2013 року.

Таким чином, при розгляді вказаної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладеного 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь", суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року № 42-12-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 вказаної редакції Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Виходячи з аналізу ст. 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов договору купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1 від 06.04.2007 року боржник взяв на себе зобов'язання придбати цінні папери, а саме прості іменні акції ВАТ "Укренерготранссервіс" в кількості 3 425 000 штук. Ціна договору становила 7 000 000 грн. 00 коп. При цьому номінальна вартість зазначених акцій складала 0,25 грн. за штуку, тобто загальна номінальна вартість даних акцій становила 856 250 грн. 00 коп., що майже у 8,2 рази є нижчою від договірної вартості.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Звіту про незалежну оцінку пакету акцій в кількості 3 425 000 шт. статутного капіталу ВАТ "Укренерготранссервіс" станом на 01.10.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Бюро оцінок", емітент ВАТ "Укренерготранссервіс" згідно п. 8 рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 980 від 10.07.2015 "Про затвердження положення про встановлення ознак фіктивності емітентів цінних паперів та включення таких емітентів до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності" відповідає ознакам фіктивності, визначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 4, а саме: відсутності емітента за місцезнаходженням та неподання до Комісії регулярної річної інформації або регулярної квартальної інформації протягом двох кварталів поспіль, у зв'язку з чим, оцінювач дійшов висновку, що вартість об'єкту оцінки - пакету акцій в кількості 3 425 000 шт. статутного капіталу ВАТ "Укренерготранссервіс" складає одну гривню.

На підставі наведених висновків щодо ринкової вартості пакету акцій ВАТ "Укренерготранссервіс" в кількості 3 425 000 шт. оцінювачем була визначена вартість предмету оцінки в розмірі однієї гривні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що обставини, зазначені у наведеному звіті щодо неподання емітентом податкової звітності до органу державної податкової інспекції за його місцезнаходженням підтверджуються також відомостями, наданими Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві листом від 14.03.2016 року за вих. № 1303/9/2685-1101 від 11.03.2016 року на виконання вимог ухвали господарського суду м. Києва від 13.01.2016 року.

Згідно Звіту з виконання погодження процедур стосовно фінансової інформації ЗАТ "ВТФ "Радосинь" складеного ТОВ "Аудиторська компанія "Аудит Бюро" за наслідками аудиторської перевірки фінансової звітності ЗАТ "ВТФ "Радосинь" станом на 31.07.2007 року були виявлені ряд недоліків в бухгалтерському обліку товариства, а також порушення з боку керівництва товариства при укладенні договорів № Б/36/05/1 від 17.04.2007 року та № Б-04/06/1/1 від 06.04.2007 року, що спричинило недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів і виконання зобов'язань перед іншими кредиторами стало частково неможливим.

Встановивши вказані обставини, як суд першої так і суд апеляційної інстанції дійшли правомірного висновку про обґрунтованість заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ганюк Т.М. та правомірно визнали недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 06.04.2007 року між ТОВ "Європа Електронікс" та ЗАТ "ВТФ "Радосинь".

Викладені в касаційній скарзі доводи скаржника ТОВ "Європа Електронікс" вказаних висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року у справі № 43/75-15/7-б залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Жукова Л.В.
Панова І.Ю.