УХВАЛА

16.11.2016Справа № 910/19740/16

За позовом Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства "БАНК"КИЇВСЬКА РУСЬ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк"Київська Русь" Білої Ірини Володимирівна

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 14 321 195,87 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: - Кузьменко Ю.С. - представ. за довір. №18-0009/60158 від від 19.07.16р.;

від відповідача: - Сердійчук. - представ. за довір. № 2 від 01.01.16р.;

від третьої особи: - не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "БАНК"КИЇВСЬКА РУСЬ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк"Київська Русь" Білої Ірини Володимирівна (далі - відповідач) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення 14 321 195,87 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2016 р. порушено провадження у справі № 910/19740/16, її розгляд призначено на 16.11.2016 р.

14.11.2016 року через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від НБУ надійшли клопотання про здійснення розгляду справи № 910/19740/16 в закритому судовому засіданні, клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 16.11.2016 р. представники третьої особи не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань не подали.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2016 р. заявив клопотання про долучення документів до матеріалів справи на вимоги ухвали суду та надав оригінали документів, а саме оригінали Договорів для огляду суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2016 р. заявив клопотання про витребування доказів в порядку статті 38 ГПК України, просив суд зобов'язати Національний банк України на підтвердження вимог викладених в позовній заяві надати всі первинні звіти уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на підставі яких Національний банк України прийшов до висновку, що ПАТ «Банк «Київська Русь» не перерахував Національному банку України грошові кошти в розмірі 14 321 195,87 грн., посилаючись на те, що в позовній заяві Національний банк України, зазначає, що відповідно Закону України «Про заставу», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Цивільного кодексу України та умов договорів застави, заставлене майно ПАТ «Банк «Київська Русь» та кошти, отримані від Боржників ПАТ «Банк «Київська Русь», права вимоги за кредитами яки перебувають у заставі Національного банку України мають бути опубліковані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» на окремому аналітичному рахунку, та в подальшому в позачерговому порядку повинні перераховуватись Національному банку України в рахунок погашення зобов'язань ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитами, отриманими від Національного банку України. При цьому, представник відповідача в даному клопотання вказує на те, що Національний банк України зазначає, що уповноваженою особо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. надано Національному банку України надано звіт про залишок коштів на окремому аналітичному рахунку ПАТ «Банк «Київська Русь», які надійшли на погашення заборгованості за заставленими Національному банку України кредитами, ПАТ «Банк «Київська Русь» надійшли кошти від фізичних та юридичних осіб на погашення заборгованості за Кредитним договорами, майнові права за якими передані у заставу Національного банку України, з якого вбачається, що ПАТ «Банк «Київська Русь» надійшла від погашення Боржниками кредитів на загальну суму 31 437 333,58 грн. Як зазначає представник відповідача, ПАТ «Банк «Київська Русь» направив Національному банку України кошти на погашення заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами в загальній сумі: 22 860 990,95 грн. У зв'язку з чим, на думку Національного банку України, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», всупереч положенням чинного законодавства України, не здійснив перерахування Національному банку України коштів в розмірі 14 312 195,87 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2016 р. заперечував стосовно задоволення клопотання, заявленого в порядку статті 38 ГПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд задовольняє клопотання представника відповідача про витребування доказів з наступних підстав.

Враховуючи положення статті 82 Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (стаття 38 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в ході підготовки справи до розгляду в необхідних випадках витребує від сторін, інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, їх посадових осіб документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред'явлення таких роз'яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність витребування в порядку статті 38 ГПК України доказів, необхідних для всебічного та об'єктивного розгляду справи та вирішення спору по суті.

Також у судовому засіданні 16.11.2016 р. представник відповідача заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Боржників ПАТ «Банк «Київська Русь» за Кредитними договорами, майнові права за якими під заставу передані Національному банку Україні.

Представник позивача заперечує стосовно задоволення клопотання представника відповідача, заявленого в порядку статті 27 ГПК України.

Суд повідомляє представників сторін про те, що питання щодо вказаного клопотання буде вирішено в наступному судовому засіданні.

Водночас, згідно положень статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових документів та ін. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

За таких обставин, враховуючи необхідність витребування нових доказів, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на підставі статті 77 ГПК України, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 38, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Розгляд справи відкласти на 30.11.16 об 11:40 год. про що повідомити сторони. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

2. Зобов'язати позивача в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України надати суду:

- всі первинні звіти уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на підставі яких Національний банк України прийшов до висновку, що ПАТ «Банк «Київська Русь» не перерахував Національному банку України грошові кошти в розмірі 14 321 195,87 грн.

3.Зобов'язати відповідача надати суду:

- письмовий відзив на позов з поданням доказів, що підтверджують викладені у ньому обставини, та забезпечити надіслання позивачу копії відзиву із доданими документами у порядку статті 59 Господарського процесуального кодексу України, належні докази надіслання надати суду.

4.Зобов'язати третю особу надати суду:

- письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог із наданням підтверджуючих доказів.

5.Сторонам оформити письмові докази відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України та завчасно подати їх з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (пункт 2.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

6.За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

7.Сторонам направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

8.Явку повноважних представників сторін для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

9.Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду та участі у судовому засіданні до них можуть бути застосовані заходи, передбачені п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, а позивача - про правові наслідки, передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Літвінова