ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа № 22/395

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.

суддів: Бонк Т. Б.

ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод", б/н від 31.10.2016

на ухвалу господарського суду Львівської області від 13.10.2016 суддя Трускавецький В.П. , в справі №22/395

про відмову в поновленні пропущеного строку для предявлення ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. про зняття арешту до виконання

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод, м. Судова Вишня

у справі за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод, м. Судова Вишня

до відповідача ОСОБА_1 обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництву Львівоблагропромбуд, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю Львівзахідтрансбуд, м. Львів

про усунення перешкод у користуванні майном

за зустрічним позовом Судовишнянського заводоуправління будматеріалів, м. Львів

до відповідача-1 ОСОБА_1 обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництву Львівоблагропромбуд, м. Львів

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю Судовишнянський цегельний завод, м. Судова Вишня

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 13.10.2016 у справі №22/395 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення до виконання ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395, якою скасовано арешт накладений на цілісний майновий комплекс ухвалою господарського суду Львівської області від 28.01.2008 року.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що ухвала господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395 набрала законної сили та в судовому порядку не оскаржена, а відтак, в силу положень статті 124 Конституції України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковою до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Також місцевий господарський суд зазначає, що оскільки ухвалу господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395 скеровано ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області, правовідносини щодо дотримання держаним виконавцем вимог закону на виконання ухвали суду, а також правові наслідки відповідних дій державного виконавця підлягають дослідженню в межах заявленої скарги на дії державного виконавця, що не є предметом заяви, що розглядається судом в цьому провадженні.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Судововишнянський цегельний завод» просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 13.10.2016 у справі №22/395 та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Судововишнянський цегельний завод» про поновлення строку на предявлення ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції не враховано поважності пропуску заявником строку на предявлення до виконання ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008, оскільки враховуючи п. 3 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 товариство з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод вважало останню виконаною в частині забезпечення позову.

В судове засідання 15.11.2016 представники сторін не зявились, явки уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду ОСОБА_1 від 13.10.2016 у справі №22/395 без змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 29.01.2008 р. (а.с.58-59) з метою забезпечення позову накладено арешт на майно, а саме- цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: Львівська область, Мостиський район, місто Судова Вишня, вулиця Заводська, 35 та заборонено ОСОБА_1 обласному кооперативному міжгосподарському обєднанню по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд», ТзОВ «Судовишнянський цегельний завод» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо майна цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Львівська область, Мостиський район, місто Судова Вишня, вулиця Заводська, 35.

На виконання вимог ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 14.03.2007, чинній на момент винесення ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008) старшим державним виконавцем Сувало М.С. постановою ВП №6091496 від 01.02.2008 (а.с.61) відкрито виконавче провадження з виконання ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008 про накладення арешту. Старшим державним виконавцем Сувало М.С. винесено постанову ВП №6091496 від 18.02.2008 (а.с.64) про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008 про накладення арешту.

З інформаційної довідки від 14.07.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.93-94), вбачається, що цілісний майновий комплекс за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н., м. Судова Вишня, вул. Заводська, буд. 35 є обєктом обтяження, а саме арештоване.

Отже, ухвала господарського Львівської області суду від 29.01.2008 р. про накладення арешту на зазначене майно виконана органом ДВС (підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області, державний виконавець Сувало М.С.).

На час розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод в порядку ст. 119 ГПК України, обєкт обтяження залишається арештованим в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод до ОСОБА_1 обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництву Львівоблагропромбуд за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю Львівзахідтрансбуд про усунення перешкод у користуванні майном залишено без розгляду (а.с.91-92). Одночасно при винесені господарським судом Львівської області ухвали від 08.04.2008 р. про залишення позовних вимог без розгляду, п.2 скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Львівської області від 29.01.2008 року.

Отже, ухвала господарського суду від 08.04.2008 р. про скасування ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008 року про накладення арешту набула законної сили, оскільки не оскаржена, не скасована, а тому висновок місцевого суду, що в силу положень статті 129-1 Конституції України та частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов'язковою до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України є правильним.

Заявник стверджує, що ухвалу господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. про зняття арешту з майна цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою: Львівська область, Мостиський район, місто Судова Вишня, вулиця Заводська, 35 направлено господарським судом Львівської області на адресу підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області (органу, який вчиняв дії по виконанню ухвали господарського суду про накладення арешту на це майно) для виконання (а.с.120).

Отже, предметом розгляду в даній справі є заява ТзОВ «Судововишнянський цегельний завод» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа (а саме ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395) до виконання (ст.119 ГПК України) та поновлення строку, який пропущений скаржником, як він стверджує з поважних причин, оскільки йому стало відомо, що дане майно є обєктом обтяжень.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 14.03.2007, чинній на момент винесення ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008) визначено, що у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

В п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р., розяснено, що якщо обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Визначення позивачем вимог при зверненні з захистом своїх порушених прав є диспозитивним правом позивача, оскільки саме позивач обирає спосіб захисту його порушеного права.

Таким чином, питання звільнення майна з-під арешту, зняття арешту з майна або оскарження дій або бездіяльності органу ДВС не є предметом розгляду в даній справі, оскільки суд звязаний з диспозитивним правом заявника та розглядає в межах заявленої заяви.

Враховуючи, що скаржник просить поновити строк для предявлення ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 р. у справі №22/395 до виконання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 14.03.2007, чинній на момент винесення ухвали господарського суду Львівської області від 29.01.2008), виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років, який сплив.

Скаржником (товариство з обмеженою відповідальністю Судововишнянський цегельний завод) не наведено доказів причин пропуску строку для предявлення ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 у справі №22/395 до виконання і відповідно судами не встановлено поважності причин пропуску.

Окрім того, скаржник стверджує, що дана ухвала доведена до відому підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області, проте, як зазначено вище, згідно інформаційної довідки від 14.07.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.93-94), вбачається, що цілісний майновий комплекс за адресою: Львівська обл., Мостиський р-н., м. Судова Вишня, вул. Заводська, буд. 35 дане майно залишилося обєктом обтяження, а саме арештованим.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність процесуальних підстав для задоволення заяви скаржника про поновлення пропущеного строку для предявлення ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 у справі №22/395 до виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 08.04.2008 у справі №22/395, а відповідно і для задоволення апеляційної скарги заявника.

З урахуванням вищенаведеного, сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 106, 119 ГПК України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ухвалу господарського суду ОСОБА_1 від 13.10.2016 у справі №22/395 залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" залишити без задоволення

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Бонк Т.Б.

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2016