РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги

"18" листопада 2016 р. Справа № 906/1749/15

Суддя Рівненського апеляційного господарського суду Петухов М.Г.,

розглянувши клопотання відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги

на рішення господарського суду Житомирської області від 18.02.2016 року

по справі №906/1749/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 101066,12 грн.

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року до Рівненського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Житомирської області від 18.02.2016 року по справі №906/1749/15.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 93 ГПК України, розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

В той же час, поважними причинами визнаються лише ті, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи своє клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення суду від 18.02.2016 року поштою не отримував, оскільки за адресою вказаною у позовній заяві не проживає та не зареєстрований, а ознайомився зі змістом оскаржуваного рішення лише 28.09.2016 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Зазначає, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.10.2016 року по справі №906/1749/16 апеляційну скаргу було повернуто, оскільки скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору було відмовлено. Пояснює, що невідкладно після одержання вищезазначеної ухвали скаржником було усунуто недоліки апеляційної скарги та подано апеляційну скаргу повторно.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, встановила наступне.

У позовній заяві Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у справі № 906/1749/15 зазначено наступну адресу відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 (а.с. 2).

Ця ж адреса була вказана відповідачем під час укладення договору оренди частини нежитлового приміщення № П/143-07/2014 від 01.08.2014 р., на підставі якого позивач просив стягнути з відповідача заборгованість (а. с. 9).

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Серія НОМЕР_1), місцем проживання підприємця вказано: 10029, АДРЕСА_2. (а.с. 18).

З отриманого судом першої інстанції Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 11.02.2016 р. (дата прийняття рішення у справі) місце проживання підприємця ОСОБА_2 (р/н НОМЕР_2) вказане за адресою: 10029, АДРЕСА_3 (а.с.44-46).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру. За умовами п. 5 ч. 4 ст. 9 даного Закону, до реєстру вносяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою-підприємцем). Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, матеріалами справи достовірно підтверджується адреса місцезнаходження ФОП ОСОБА_2 у АДРЕСА_1, що спростовує доводи апелянта про відсутність його реєстрації за даною адресою.

Саме за вказаною адресою судом направлялись всі процесуальні документи (ухвали, рішення), однак останні були повернуті поштовим відділенням з поміткою "Повертається за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 року № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Отже, судом першої інстанції вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача - ФОП ОСОБА_2 про розгляд справи. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи (фізичної особи-підприємця) - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

Судом апеляційної інстанції відзначається, що додані апелянтом докази про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_4, не зазначені в жодному офіційному документі (окрім паспорту). Разом з цим, відомості про місцезнаходження останнього за адресою у АДРЕСА_1, зазначаються самим скаржником як в укладених за його участю договорах, так і в усіх реєстраційних документах.

Враховуючи, що в поданій заяві про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянт жодним чином не обґрунтовує обставин відносно зазначення ним у всіх документах адреси у АДРЕСА_1 та відповідно не подає жодних доказів неможливості отримувати за вказаною адресою поштової кореспонденції, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи останнього про існування об'єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення.

Відтак, суд дійшов висновку, що апелянт належним чином не довів наявності поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження господарського суду Житомирської області від 18.02.2016 року по справі №906/1749/15, за спливом більш як 8-ми місяців та не вказав обставин, які об'єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 53, 86, 93 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 у відновленні строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 18.02.2016 року по справі №906/1749/15

Суддя Петухов М.Г.