ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.2016 Справа № 904/8180/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "АТП-11210", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м. Жовтих Водах Дніпропетровської області, м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 61025 грн. 61 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 18.07.2016р. №83;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 05.01.2016р. №06-07/81;

від третьої особи-1: ОСОБА_3 - представник, дов. від 12.09.2016р. №4/4-1242-01-16;

від третьої ОСОБА_4 - начальник Управління Державної казначейської служби України у м. Жовтих Водах, наказ від 06.02.2015р. №117-о.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 61 025 грн. 62 коп., що складає 57 181 грн. 16 коп. - заборгованості за послуги, надані відповідно до умов договору від 01.04.2015р. №19 на відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення в транспорті міського сполучення, 2 744 грн. 70 коп. - збитків від інфляції та 1 099 грн. 76 коп. - 3% річних.

Відповідач у відзиві (вх.№61889/16 від 06.10.2016р.) на позовну заяву просить в задоволенні позову відмовити повністю посилаючись на те, що: - в 2015р. відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення в транспорті міського сполучення позивачем здійснювалось за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету; - протягом 2015р. перевізником було перевезено пільговиків на суму 348 917 грн. 04 коп., а відшкодовано з державного бюджету 347 206 грн. 90 коп.; - заборгованість державного боргу станом на 01.01.2016р. перевізнику складає 57 181 грн. 16 коп.; - 29.12.2015р. відповідачем були направлені пропозиції до фінансових органів на фінансування видатків для погашення поточної заборгованості за 2015р., у тому числі й з пільгових перевезень громадян в міському автотранспорті, які здійснював позивач на суму 57 181 грн. 16 коп.; - оскільки в 2015р. зобов'язання на відшкодування пільг на проїзд у міських маршрутах загального користування пільгової категорії населення м. Жовті Води повинно було виконане за рахунок Державного бюджету, а не з місцевого бюджету, тому заборгованість, яка виникла станом на 01.01.2016р. повинна відшкодовуватись з Державного бюджету, а не з місцевого; - місцевий бюджет не може нести відповідальність за не виконане зобов'язання перед позивачем.

Третя особа-1 у письмових поясненнях (вх. №61816/16 від 06.10.2016р.) на позовну заяву зазначає те, що: - в 2015р. відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення в транспорті міського сполучення позивачем здійснювалось за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету; - протягом 2015р. перевізником було перевезено пільговиків на суму 348 917 грн. 04 коп., а відшкодовано з державного бюджету 347 206 грн. 90 коп.; - у 2015р. на відшкодування пільг на проїзд у міських автобусних маршрутах загального користування пільгової категорії населення м. Жовті Води в Державному бюджеті передбачено 404 388 грн. 06 коп., фактично надано послуг за відповідний період 348 917 грн. 04 коп., а отримано коштів за вказаний період 347 206 грн. 90 коп.; - заборгованість на суму 57 181 грн. 16 коп. станом на 04.10.2016р. з Державного бюджету не надходила; - оскільки в 2015р. зобов'язання на відшкодування пільг на проїзд у міських маршрутах загального користування пільгової категорії населення м. Жовті Води повинно було виконане за рахунок Державного бюджету, а не з місцевого бюджету, тому заборгованість, яка виникла станом на 01.01.2016р., повинна відшкодовуватись з Державного бюджету, а не з місцевого.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2016р. до участі у розгляді справи у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Управління Державної казначейської служби України у м. Жовтих Водах Дніпропетровської області.

Третя особа-2 у листі щодо надання пояснень по справі (вх. №66012/16 від 27.10.2016р.) зазначає наступне: - відповідно до пункту 3 статті 49 Бюджетного кодексу України платіжне доручення може бути виконане лише при наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань; - згідно пункту 10.7 (ж) Порядку, затвердженого наказом Мінфіну від 23.08.2012р. №938, платіжне доручення не приймається до виконання органами казначейської служби в разі відсутності або недостатності залишків коштів на відповідних рахунках бюджетних установ та організацій; - платіжні доручення №3159 на суму 21 668 грн. 48 коп. та №3160 на суму 35 512 грн. 68 коп. не могли бути прийняті управлінням казначейства, так як кошти на рахунках були відсутні; - відповідач 29.12.2015р. та 30.12.2015р. одержав від Управління державної казначейської служби у м. Жовтих Водах виписки про залишки та рух коштів на рахунках, та не зважаючи на це, з порушенням бюджетного законодавства, намагався надати казначейству платіжні доручення від 29.12.2015р.№3159 та №3160 без відповідних залишків на рахунках.

За клопотанням позивача судове засідання 08.11.2016р. проводилося в режимі відео конференції з Дарницьким районним судом м. Києва; запис розгляду судової справи здійснювався на носій DVD-R серійний номер PSP600RE0120508

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2011 р. між Відкритим акціонерним товариством «АТП-11210» (правонаступником прав та обовязків якого є позивач), як перевізником, та третьою особою-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, як замовником, було укладено Договір №5 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в звичайному режимі руху в м. Жовті Води (надалі Договір перевезення).

Укладений правочини за своїм змістом та правовою природою є договором перевезення.

Згідно частини 1 статті 910 Цивільного кодексу України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

У відповідності до статті 915 Цивільного Кодексу України перевезення, що здійснюється юридичною особою, є перевезенням транспортом загального користування, якщо із закону, інших нормативно - правових актів або ліцензії, виданої цій організації, випливає, що вона має здійснювати перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти за зверненням будь-якої особи. Договір перевезення транспортом загального користування є публічним договором.

Частиною 2 статті 916 Цивільного кодексу України передбачено, що плата за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти, що здійснюється транспортом загального користування, визначається за домовленістю сторін, якщо вона не встановлена тарифами, затвердженими у встановленому порядку. Пільгові умови перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти транспортом загального користування можуть встановлюватися організацією, підприємством транспорту за їх рахунок або за рахунок відповідного бюджету у випадках, встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 4 статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати. У договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Згідно пункту 1.1Договору перевезення замовник надає перевізнику право на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №4, автобусами місткістю не менше 24 місця та решти не менше 12 місць, кількості автобусів на маршруті не менше 2-х. відповідно з додатком 1.

Розділом 3 Договору перевезення на перевізника покладено обовязки, зокрема:

- забезпечити перевезення пільгових категорій відповідно кількості місць у транспортному засобі: 12 місць 1 пасажир, 18 місць 2 пасажира, 24 місця 3 пасажира за рахунок перевізника, решта пільгової категорії громадян за умови укладення договору з Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради (пункт 3.5 Договору перевезення);

- укласти договір з Управлінням праці та соціального захисту населення, при наявності державних замовлень, на перевезення пільгової категорії населення, згідно вимог чинного законодавства (стаття 37 Закону України «Про автомобільний транспорт») (пункт 3.6 Договору перевезення).

Згідно пункту 9.1 Договору перевезення цей договір укладений на термін з 01.06.2011р. по 01.06.2016р.

Додатковою угодою від 03.01.2012р. №1 до договору від 01.06.2011 р. №5 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в звичайному режимі руху в м. Жовті Води, а саме: по всьому тексту змінено найменування перевізника-переможця конкурсу ВАТ «АТП-11210» на ПАТ «АП-11210».

Також, 01.04.2015р. між позивачем, як перевізником, та відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, як платником, було укладено Договір №19 на відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення на транспорті міського сполучення (надалі Договір на відшкодування витрат), згідно пункту 1.1 якого предметом є відносини сторін щодо фінансування відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Договору №5 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в звичайному режимі руху в м. Жовті Води від 01.06.2011р. перевізника з Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради.

Згідно з умовами договору перевізник здійснює перевезення пасажирів, що мають право пільговий проїзд згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на міському маршруті №4 пасажирським транспортом загального користування (автобусами), а платник відшкодовує ці пільги (пункт 1.1 Договору на відшкодування витрат).

Пунктом 1.6 Договору на відшкодування витрат передбачено, що сума договору обумовлюється в додатковій угоді до даного договору, яка є його невідємною частиною.

Відповідно до пункту 1.3 Договору на відшкодування витрат всі додаткові угоди, зміни та доповнення до цього Договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу, якщо вони виникають в письмовому вигляді та підписані сторонами.

У пункті 1.4 Договору на відшкодування витрат узгоджено, що обсяги коштів, передбачені в бюджеті на відшкодування витрат, можуть змінюватися на протязі року при уточненні бюджету.

У відповідності до пункту 6.1 Договору на відшкодування витрат даний договір набирає чинності з 01.04.2015 року в частині відшкодування витрат по перевезенню пільгової категорії населення і триває до 30.04.2015 року при умові своєчасного проведення розрахунків з перевізником або до повного перерахування передбачених кошторисом коштів.

В подальшому сторони додатковими угодами від 05.05.2015р. №2, від 01.06.2015р. №4, від 01.07.2015р. №6, від 01.09.2015р. №9, від 01.11.2015р. №11 та від 01.12.2015р. №12 вносили зміни до пункту 6.1 Договору на відшкодування витрат і продовжили термін його дії до 31.12.2015 року при умові своєчасного проведення розрахунків з перевізником або до повного перерахування передбачених кошторисом коштів.

У додаткових угодах від 01.04.2015р. №1, від 05.05.2015р. №3, від 01.06.2015р. №5, від 01.07.2015р., від 01.09.2015р. №8, від 01.11.2015р. №10 та від 01.12.2015 №13 сторони по місяцях 2015 року узгодили заплановані суми на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (з помісячним розподілом сум у додатку №1), у тому числі:

на квітень 2015р. 52 700 грн. 00 коп.;

на травень 2015р. 31 200 грн. 00 коп.;

на червень 2015р. 36 200 грн. 00 коп.;

на липень-серпень 2015р. 36 800 грн. 00 коп. (липень 16 500 грн. 00 коп., серпень 20 300 грн. 00 коп.);

на вересень-жовтень 2015р. 91 594 грн. 15 коп. (вересень 37 894 грн. 15 коп., жовтень 56 700 грн. 00 коп.);

на листопад 2015р. 51 700 грн. 00 коп.;

на грудень 2015р. 29 734 грн. 83 коп.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 Договору на відшкодування витрат перевізник зобовязався виконувати пільгове перевезення пасажирів на міському маршруті №4 по затвердженій схемі маршруту та до 25-го числа звітного місяця надавати розрахунки та ф.11 АП за поточний місяць на суму наданих пільг.

В свою чергу платник згідно пункту 2.3 Договору на відшкодування витрат зобовязався: - здійснювати відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення згідно Положення «Про порядок відшкодування пільг на проїзд у міських автобусних маршрутах загального користування пільгової категорії населення» в межах кошторисних призначень по мірі їх надходження; - оплату сум компенсації виплат, повязаних з безкоштовним перевезенням, здійснювати на протязі 3-х операційних банківських днів з моменту надходження коштів на рахунок платника.

Звірка взаєморозрахунків між платником та перевізником проводиться на підставі актів звіряння на кожне перше число місяця (пункт 2.3.4 Договору на відшкодування витрат).

Як вбачається на виконання умов договорів позивачем за період з квітня по грудень 2015р. надано послуги з перевезення пільгової категорії населення за маршрутом №4пасажирським транспортом загального користування (автобусами) на загальну суму 348 917 грн. 04 коп. Проте, відповідач свої зобовязання з відшкодування вартості пільгового проїзду позивачу виконав не в повному обсязі, у звязку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 57 181 грн. 16 коп.

Отже, предметом заявленого позову є стягнення заборгованості відповідача саме на підставі договору від 01.04.2015р. №19 на відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення на транспорті міського сполучення.

Відповідно до частин 1, 4 статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Відшкодування за пільгові перевезення пасажирів автомобільним транспортом перевізникам визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 (далі Порядок).

Пунктом 2-1 Порядку розпорядниками коштів місцевих бюджетів визначено управління праці та соціального захисту населення, зокрема, відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради.

Згідно пункту 1 Порядку, він визначає, відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, механізм фінансування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до пункту 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення проводиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міста Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

За приписами абзаців 1, 4 пункту 5 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад(міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22-го числа місяця, що настає за звітним, щодо пільг, зокрема компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Згідно абзаців 1, 4 пункту 6 Порядку фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25-го числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг, зокрема компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Як вбачається між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки розрахунків за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно законодавства станом на 01.01.2016р. З зазначеного акту звірки розрахунків вбачається, що відповідач у 2015 році сплатив позивачу 347 206 грн. 90 коп., з яких 291 735 грн. 88 коп. відшкодування вартості пільг поточного року та 55 471 грн. 02 коп. погашення заборгованості минулих років, і станом на 01.01.2016р. за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 57 181 грн. 16 коп. невідшкодованих позивачу витрат за надані послуги по перевезенню пільгової категорії населення (а.с. 68).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3.2 Договору на відшкодування витрат передбачено, що оплата сум компенсації виплат, повязаних з безкоштовним перевезенням, повинна здійснюватися платником на протязі 3-х операційних банківських днів з моменту надходження коштів на його рахунок.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно зі статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статі 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 218 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. Аналогічна норма закріплена статті. 617 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 2 589 грн. 83 коп. (січень серпень 2016р.), а річні 1 096 грн. 75 коп. (з 01.01.2016р. по 22.08.2016р.).

Заперечення відповідача щодо відсутності коштів не приймається судом до уваги, оскільки відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання. Крім того, законодавство, на яке посилається відповідач, стосується лише обов'язку відповідача не брати на себе зобов'язання, що перевищує кошторисні призначення, і жодним чином не стосується звільнення відповідача від відповідальності за порушення ним вже взятих на себе зобов'язань за підписаними ним чинними договорами.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005р.) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004р.) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Також, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі №11/446 зазначено, що на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Першотравнева, 24; ідентифікаційний код 03192313) на користь Публічного акціонерного товариства "АТП-11210" (52210, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Підїзна, 1; ідентифікаційний код 03113437) 57 181 грн. 16 коп. - заборгованості, 2 589 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань, 1 096 грн. 75 коп. - річних та 1 374 грн. 44 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

« 14» листопада 2016р.