РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016Справа №910/15535/16

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес груп С"

про стягнення 40 138,41 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2 - представник за довіреністю

від відповідача - Марусніченко М.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес груп С" про стягнення 37 351,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за Договором перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 року порушено провадження у справі № 910/15535/16.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що договір між сторонами не укладався та є підробленим.

22.09.2016 року позивачем подано заяву, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на надання юридичних послуг в розмірі 8 000,00 грн.

27.10.2016 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача 36080,00 грн - суму основного боргу, 3239,29 грн - пені за період з 13.07.2016 року по 27.10.2016 року, 314,00 грн - 3 % річних за період з 13.07.2016 року по 27.10.2016 року, 505,12 грн - інфляційні втрати за період з липня 2016 року по вересень 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнята Господарським судом міста Києва до розгляду.

27.10.2016 року позивачем подано заяву про відшкодування судових витрат, які пов'язані з явкою до суду в сумі 288,07 грн.

08.11.2016 року відповідачем подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення відповідності підпису особи, якою підписано договір та технічну експертизу для становлення дійсності відтиску печатки в Договорі.

В судових засіданнях 27.10.2016 року, 08.11.2016 року оголошувалися перерви.

В судовому засіданні 10.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2016 року між ТОВ «Бізнес груп С» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1.Договору виконавець зобов'язався організовувати перевезення вантажів замовника та надавати інші транспортно-експедиційні і додаткові послуги відповідно до вимог замовника, пов'язані з перевезенням вантажів по території України, а замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з п.1.2. Договору найменування, кількість і ціна послуги визначаються в рахунках або актах виконаних робіт, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.3. Договору загальна сума договору складається з загальної суми актів виконаних робіт, підписаних обома сторонами.

Згідно з п.5.1. Договору розрахунки між виконавцем і змовником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 21 календарної доби, з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до п.5.3. Договору рахунок на оплату підписується виконавцем і надається замовнику після надання послуг. Сторони підписують Акт виконаних робіт по факту надання транспортно-експедиційних послуг.

Згідно з п.5.4. Договору акт виконаних робіт повинен бути підписаний замовником та повернутий виконавцю протягом 3 днів з дати його отримання. У випадку відсутності у строк 1 к.д. письмових зауважень замовника, послуги вважаються виконаними належним чином, а акт затвердженим і таким, відносно якого у замовника немає зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу транспортні послуги на загальну суму 76 080,00 грн, що підтверджується Актами надання послуг, а саме актом надання послуг № 1 від 14.05.2016 року на загальну суму 8 740 грн.; актом надання послуг № 2 від 21.05.2016 року на загальну суму 8 280 грн.; актом надання послуг № 4 від 31.05.2016 року на загальну суму 16 560 грн.; актом надання послуг № 5 від 21.06.2016 року на загальну суму 6 500 грн.; актом надання послуг № 8 від 21.06.2016 року на загальну суму 36 000 грн., а також товарно-транспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками відповідача, а тому приймаються в якості належних доказів виконання позивачем договірних зобов'язань.

На виконання Договору позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактур № СФ-000000І від 14.05.2016 року, № СФ-0000002 від 21.05.2016 року, № СФ-0000004 від 31.05.2016 року, № СФ-0000005 від 21.06.2016 року, № СФ-0000008 від 21.06.2016 року.

Відповідачем за надані послуги згідно договору № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року було сплачено на рахунок позивача грошові кошти в сумі 40 000, 00 грн., що підтверджується банківською випискою, в зв'язку з чим неоплаченими залишилися рахунки-фактури №СФ-0000005 від 21.06.2016 року в сумі 80 грн та рахунок-фактури №СФ-0000008 від 21.06.2016 року в сумі 36 000 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідачем надані позивачем транспортні послуги в повному обсязі не оплачено, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 36 080,00 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг відповідачем в повному обсязі не виконано.

Заперечення відповідача, що Договір перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року є підробленим, підписано неуповноваженою особою безпідставні з огляду на наступне.

В судовому засіданні 08.11.2016 року суд зобов'язував відповідача обґрунтувати заявлене клопотання про призначення експертизи, надати вільні зразки підписів керівника підприємства і відтисків печатки для проведення експертизи; зобов'язати керівника підприємства особисто з'явитися у судове засідання до Господарського суду міста Києва для відбору зразків підпису.

Відповідачем зобов'язання, покладені судом у судовому засіданні 08.11.2016 року, не виконані, документів не надано, керівник ТОВ «Бізнес груп С» у судове засідання не з'явився.

Враховуючи відсутність мотивованого клопотання про призначення експертизи, суд дійшов висновку, що таке клопотання представника відповідача є зловживанням його процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи, в зв'язку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Судом досліджено Договір перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року та встановлено, що від імені товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес груп С" він підписаний Рабізо А.В. та скріплений печаткою ТОВ "Бізнес груп С".

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Рабізо А.В. є директором ТОВ "Бізнес груп С", будь-яких обмежень директора Рабізо А.В. щодо підписання договорів від імені ТОВ "Бізнес груп С" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не міститься.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем жодними доказами не доведено факту підписання Договору перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року неуповноваженою на це особою, як і не доведено, що печать ТОВ "Бізнес груп С" була втрачена. Приймаючи до уваги відсутність доказів підроблення Договору перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року, приймаючи до уваги, що відповідачем були підписані та скріплені печатками акти надання послуг за даним Договором, а також здійснено часткову оплату в розмірі 40 000,00 грн за надані послуги перевезення з посиланням на укладений сторонами Договір перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року, суд не вбачає наявність підстав вважати Договір перевезення вантажу № БГдс-2/10516 від 01.05.2016 року підробленим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів оплати наданих позивачем послуг за Договором перевезення вантажу, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 36 080,00 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором позивач просить стягнути з відповідача 3239,29 грн - пені за період з 13.07.2016 року по 27.10.2016 року, 314,00 грн - 3 % річних за період з 13.07.2016 року по 27.10.2016 року, 505,12 грн - інфляційних втрат за період з 13.07.2016 року по 27.10.2016 року.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив розрахунок позивача 3 % річних, у зв'язку з чим приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 314,00 грн.

Суд перевірив розрахунок позивача інфляційних втрат, у зв'язку з чим приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 505,12 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.6.2.1. Договору за порушення замовником термінів оплати послуг, він сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки пені, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3239,29 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з явкою до суду в розмірі 288,07 грн задоволенню судом не підлягають з огляду на те, що такі витрати у розумінні ст.44 ГПК України підлягають відшкодуванню у тому разі, якщо таку явку судом було визнано обов'язковою, в той час як явка представника позивача у судові засідання у справі №910/15535/16 судом обов'язковою не визнавалась.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат позивача на надання юридичних послуг в розмірі 8 000,00 грн судом задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", де зазначено, що адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об'єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем понесені витрати саме на адвокатські послуги, Договір про надання юридичних послуг №1908/1 від 19.08.2016 року підписано позивачем з ТОВ «Ліберт-Лайн», а не з адвокатом, доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом матеріали справи також не містять.

Позивачем подано заяву про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 1378,00 грн, сплаченому на підставі платіжного доручення №25 від 02.09.2016 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на те, що сума судового збору за подання позову про стягнення 40 138,41 грн становить 1378,00 грн, згідно з платіжним дорученням №25 від 02.09.2016 року та квитанції №1/91 від 18.08.2016 року позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в розмірі 2 756,00 грн, надмірно сплачена сума судового збору в розмірі 1378,00 грн, сплачена на підставі платіжного доручення №25 від 02.09.2016 року, підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес груп С" (02140, м.Київ, вул.Олександра Мишуги, будинок 10, офіс 414, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 36 080 (тридцять шість тисяч вісімдесят) грн 00 коп - суми основного боргу, 3239 (три тисячі двісті тридцять дев'ять) грн 29 коп. - пені, 314 (триста чотирнадцять) грн 00 коп - 3 % річних, 505 (п'ятсот п'ять) грн 12 коп - інфляційні втрати та 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 1378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. згідно платіжного дорученням №25 від 02.09.2016 року, оригінал якого повертається фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 17.11.16 р.

Суддя Шкурдова Л.М.