ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.11.2016 Справа № 908/2983/16

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленодольський хлібокомбінат» (53860, Дніпропетровська область, Апостолівський район, м. Зеленодольськ, вул. Залізнична, 3)

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Інгрід ОСОБА_1» INGRID TREDE Limited Liability Partnership Suite 48, 88-90 Hutton Garden street, London, EC1N 8PN, United Kingdom

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопродукт-2015» (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 8, офіс 86)

про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за контрактами № 2103 від 21.03.2016 р. та № 1008 від 10.08.2016 р. у розмірі 1791340,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.10.2016 р. складає 45661269,09 грн.

Встановив, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав:

1) Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобовязаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви № б/н від 31.0.2016 р. (вх. № 3225/09-05 від 09.11.2016 р.) на підтвердження направлення відповідачу-1 копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем додано чек № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р. та транспортну накладну № від 02.11.2016 р.

Як вбачається, зазначена транспортна накладна містить відомості (розділ 5) щодо найменування та кількості відправлень, а саме: «Позовна заява от ЗХК на ОСОБА_1» на сумму 1791340,49 дол. США, эквивалент 45661269,09 грн.» Як вбачається, текст в даній транспортній накладній виконаний за допомогою копіювального паперу. При цьому в цій графі міститься допис олівцем з грифелем сірого кольору наступного змісту «з додатками на 76 аркушах». Згідно бази даних господарського суду Запорізької області «Діловодство спеціалізованого суду» ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.11.2016 р. у справі №908/2937/16 повернуто без розгляду позовну заяву ТОВ « Зеленодольський хлібокомбінат» до 1. ТОВ «ІНГРІД ТРЕЙД», 2. ТОВ «Зернопродукт-2015» про стягнення суми. Як зазначено в ухвалі, позивач в якості доказів надсилання відповідачу-1 копії позовної зави з доданими документами надавав транспорту накладну № від 02.11.2016 р., в якій не було зазначено про надіслання на адресу позивача додатків до позовної заяви.

Отже, при повторному зверненні з даним позовом позивач повторно надав суду і транспортну накладну № від 02.11.2016 р. , при цьому самостійно зробивши в ній допис. Такі дії розцінюються судом як такі, що направлені на свідоме введення суду в оману.

З урахуванням вищевикладеного, транспортна накладна № № від 02.11.2016 р., яка додана позивачем, не може розглядатися як належний доказ надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу-1. Інших доказів направлення копії позовної заяви відповідачу-1 не надано.

Згідно до пункту 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

2) Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Згідно із частиною 3 пункту 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу).

Згідно з положеннями статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Обєднання позовних заяв або справ є правом, а не обовязком суду.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас повязані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Відповідно до пункту 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

В даному позові позивачем порушені правила об'єднання вимог, передбачені ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, а саме: позов містить вимоги про стягнення заборгованості за контрактами № 2103 від 21.03.2016 р. та № 1008 від 10.08.2016 р., укладеними позивачем та відповідачем-1, які не повязані між собою підставою виникнення та засобами доказування. Крім того, в обґрунтування вимог до відповідача-2 як до солідарного боржника позивач посилається на договори поруки № 2103 від 22.03.2016 р. та № 1008 від 10.08.2016 р.

Суд зазначає, що заявлені вимоги не є однорідними, оскільки ґрунтуються на різних підставах. Для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи необхідно досліджувати кожний договір окремо, надавати їм відповідну оцінку. Поєднання таких вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

3) Відповідно до п. 4. ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 5 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Під позовною вимогою розуміється конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд приймає рішення по справі, яка являє собою предмет позову. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, законодавством передбачено, якщо позов подано до конкретного відповідача, то позовна вимога повинна заявлятись до останнього, ця вимога повинна ґрунтуватись на фактичних обставинах у справі, випливати з конкретного спірного правовідношення та вказувати на порушення відповідачем прав позивача.

В обґрунтування вимог до відповідача-2 як до солідарного боржника позивач посилається на умови договорів поруки № 2103 та № 1008, згідно яких у випадку порушення боржником обовязку за основним договором поручитель відповідає перед кредитором на суму 1000 грн. як солідарний боржник.

У відповідності до ст. 33 та ч.2 ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, до обставин, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача, а також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу позивача. Посилання на закон являє собою юридичні підстави позову. У позовній заяві повинні бути викладені норми матеріального права, які регулюють спірні матеріально-правові відносини та які порушені відповідачем.

Статтею 541 ЦК України врегульовано загальні умови солідарного зобов'язання. Так, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч.1. ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виходячи з аналізу законодавчих положень, солідарна відповідальність боржників настає лише у випадках, прямо визначених в законі чи договорі, при цьому кредитору надається право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом або від одного із боржників.

Позивач не посилається на норми законодавства чи умови договору, якими передбачено підстави для солідарного стягнення заборгованості за контрактами № 2103 та № 1008 в повному обсязі (в розмірі 1791340,49 доларів США) з відповідачів.

Таким чином, позивачем в поданій позовній заяві, не вказано законодавство на підставі якого заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості за контрактами № 2103 від 21.03.2016 та № 1008 від 10.08.2016 р. в повному обсязі з відповідачів.

Крім того, договори № 2103 від 1008, укладені позивачем та відповачем-1, містять арбітражне застереження, відповідно до якого всі спори, які виникнуть стосовно виконання цього контракту будуть розглядатися в господарському суду Дніпропетровської області у відповідності до Господарського процесуального кодексу України. Правом, яке регулює цей контракт є матеріальне та процесуальне право України.

Як зазначалось вище, згідно пункту 4 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна зміст позовних вимог до кожного з відповідачів, якщо позов подано до кількох відповідачів.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 116 ГПК України якщо судове рішення прийнято проти декількох відповідачів видаються декілька наказів, у яких зазначаються один відповідач та один стягувач а також визначається, що обовязок є солідарним. Аналогічні положення викладено в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»

Позивач не виконав вимогу пункту 4 частини 2 статті 54 ГПК України, не вказав у позовній заяві позовні вимоги до кожного з відповідачів з урахуванням того, що виконання зобовязання забезпечене порукою частково (на суму 1000 грн.) згідно договорів поруки №2103 та № 1008, на підставі яких позивач вказав у позовній заяві двох відповідачів та подав позов саме до господарського суду Запорізької області. Вказана обставина є визначальною для вирішення питання щодо можливості розгляду справи в господарському суді Запорізької області, оскільки відсутність викладення належним чином змісту позовних вимог у позовній заяві може призвести до штучної зміни територіальної підсудності розгляду спору між сторонами за контрактами № 2103 та № 1008 та невірного визначення територіальної підсудності справи.

Пунктом 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути ТОВ «Зеленодольський хлібокомбінат» без розгляду.

Додаток: на 77 арк., в тому числі оригінал платіжного доручення № 152 від 01.11.2016 р. (судовий зібр), чек № НОМЕР_1 від 02.11.2016 р. та транспортна накладна № від 02.11.2016 р. (на адресу відповідача-1), чек від 02.11.2016 р. та опис вкладення від 02.11.2016 р. (на адресу відповідача-2).

Суддя В.В.Носівець