ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р.Справа № 923/1827/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

ОСОБА_1

При секретарі І.М. Станковій

За участю представників сторін:

Від ТОВ "Заготзерно-Високопілля" - ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представник ПАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" в судове засідання не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Заготзерно-Високопілля"

на рішення господарського суду Херсонської області

від 17.12.2015р.

у справі № 923/1827/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заготзерно-Високопілля",

про стягнення 1 597 559 грн. 49 коп.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 23.02.2016р. оголошувалась перерва до 15.03.2016р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 15.03.2016р. оголошувалась перерва до 22.03.2016р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 22.03.2016р. оголошувалась перерва до 24.03.2016р.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (в подальшому за текстом ПАТ ЕК «Херсонобленерго») звернулося до господарського суду Херсонської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Заготзерно-Високопілля» (далі ТОВ «Заготзерно-Високопілля») про стягнення 1 597 559,49 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та судового збору.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 р. (суддя Александрова Л.І.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Не погоджуючись з цим рішенням, ТОВ «Заготзерно-Високопілля» в апеляційній скарзі просить його скасувати й постановити нове, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки неправильний облік електроенергії відбувся не з вини відповідача, а саме внаслідок помилки працівників позивача. На думку скаржника, зобовязання відповідача по оплаті недорахованої електроенергії виникає лише у випадках, передбачених п. 4.2.3 договору про постачання електроенергії № 316 від 04.09.2008 р., тоді як порушень ОСОБА_4 користування електричною енергією та умов договору ТОВ «Заготзерно-Високопілля» не вчинено, а оплату спожитої електроенергії здійснювало відповідно до показів приладу обліку, до роботи якого не було встановлено стороннього втручання чи в схеми його підключення.

В відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Заготзерно-Високопілля" без задоволення, в оскаржуване рішення господарського суду без змін .

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні за змістом положення містяться й у статті 193 Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2008 року між ВАТ ЕК «Херсонобленерго» (правонаступником якого є позивач) (постачальник) та ТОВ «Заготзерно-Високопілля» (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 316, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю І-630 (кВА), ІІ-160 (кВА), ІІІ-250 (кВА), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно із умовами цього договору.

Перелік об'єктів та точок обліку споживача, які постачаються електроенергією, зазначено у додатку № 5 до договору. Пунктом 1 переліку зазначено обєкт «ЗТП-73, мельниця, смт. Високопілля, вул. Червоноармійська, 45».

Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені Додатком № 2 до Договору.

Виходячи з положень п. 1 додатку № 2 до договору акт про обсяги спожитої (переданої) споживачем (субспоживачу) електричної енергії є підставою для розрахунку оплати за спожиту електроенергію.

Відповідно до п. 3 додатку № 2 до договору рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів від дня його отримання.

04.06.2015 року працівниками ПАТ ЕК «Херсонобленерго» проведено обстеження розрахункового засобу обліку типу EPQS 122.21.17.SS № 745141, встановленого на обєкті відповідача ЗТП-73 мельниця, за результатами якого складено відомість № 119535 /а.с. 31/, підписана представниками відповідача без зауважень.

Відповідно до змісту відомості було виявлено, що трансформатор струму фази В і С включені невірно (змінена полярність підключення), що зафіксовано в памяті електролічильника № 745141 із датою початку неправильного обліку з червня 2012 року. Інформацію зчитано та зафіксовано програмним забезпеченням QUADR COM ЄRELдатаelectronica.

Згідно з актом обстеження від 26.06.2015 року, який підписано відповідачем також без зауважень, на ТОВ «Заготзерно-Високопілля» за адресою: смт. Високопілля, вул. Червоноармійська, 456 ЗТП-73 з лічильника EPQS 122.21.17ss № 745141 за допомогою програмного забезпечення заводу виробника QUADRcom 1.2.35 проведено зчитування показань місячної енергії за напрямком енергії А-. Дані зчитування роздруковані без урахування розрахункового коефіцієнта, рівного 120 (трансформатори струму 600/5). У якості додатку до акту зазначено роздруківку даних зчитування, яка містить ті ж дані лічильника, що вказані у відомості від 04.06.2015 р. та акті обстеження від 26.06.2015 р. Шляхом додавання показників у останній колонці SUM [T] (rWh), яка згідно із поясненнями представника позивача містить сумарні дані про покази приладу обліку у регістрі А-, отримано загальний показник 11775,27, що відповідає даним відомості обстеження від 04.06.2015 р. по регістру А-.

З акту про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії протягом розрахункового періоду від 25.05.2015 р. до 25.06.2015 р. видно, що у строчці 13 цього акту ЗТП-73 СА- відображено показник споживання 11775,27. При цьому у цій же строчці у колонці № приладу зазначено 745141. Тобто, це звіт, в тому числі, по приладу обліку, встановленому на обєкті ЗТП-73 мельниця. Зазначений акт підписано відповідачем та скріплено печаткою ТОВ «Заготзерно-Високопілля».

Виходячи з відповіді ТОВ «Елгама-Електроніка» від 24.06.2015 р., яке є постачальником лічильників типу EPQS 122.21.17ss, зазначений лічильник обліковує, реєструє та зберігає дані, з-поміж інших видів енергії, про активну енергію обох напрямів (+А, -А). При цьому, напрям +А означає споживання активної електроенергії, -А означає її генерацію. У випадку переплутання початку та кінців вторинних обмоток трансформаторів струму фаз В і С при монтажі лічильника активна енергія, спожита по фазі А, реєструвалась як (+А), а по фазам В і С - як (-А). Звідси ТОВ «Елгама-Електроніка» зазначило, що накопичені сумарні значення регістрів (+А) та (-А) необхідно сумувати по модулю (без врахування знаку мінус). Отримане число буде сумарним споживанням електроенергії у точці обліку. Якби обмотки трансформатору струму по всім фазам були підключені правильно, споживання активної електроенергії реєструвалось би лише у регістрі (+А).

Тобто, при зміненій полярності електрична енергія фіксується не у повному обсязі.

Як зазначено у висновку № 6 від 06.07.2016 р. комплексної електротехнічно-товарознавчої судової експертизи приладу обліку типу EPQS 122.21.17ss за №745141, зробленим Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, зазначений прилад обліку у випадку, якщо по фазі «В» і «С» він невірно підключений до трансформаторного струму, а саме: змінено полярність підключення вторинних обмоток вимірювальних трансформаторів до приладу обліку, реєстрація значень спожитої активної електроенергії ведеться у регістрі «+А» по фазі «А» та у регістрі «-А» по фазі «В» і «С». Показники регістру «-А», що зафіксовані у памяті приладу обліку у звязку із його невірним підключенням по фазам «В» і «С» до трансформаторів струму відповідних фаз (замінено полярність підключення), приймаються для визначення кількості спожитої активної електроенергії по модулю, а саме: як сумарне значення активної електроенергії «+А» та «-А». Загальна кількість спожитої електроенергії за період х 01.06.2012 р. по 26.06.2015 р. складає 11775,248 кВт/ч.

Відтак, відповідачем потрібно було також враховувати показними електроенергії, зафіксовані у регістрі «-А» у памяті приладу обліку, та застосовувати коефіцієнт трансформації, який згідно умов договору складає 600/5.

Згідно до ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до закону.

Пунктом 6.12 ОСОБА_4 користування електричною енергією передбачено, що величина коштів, яку має оплатити споживач за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається постачальником електричної енергії за однією з таких схем: сума добутків величин обсягів споживання електричної енергії, визначених за даними (протоколами) автоматизованої системи обліку, на величини відповідних тарифів; обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається пропорційно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідний їм обсяг електричної енергії; період між датами на початку та в кінці розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця), і величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на початок або кінець розрахункового періоду відповідно до умов договору.

Протоколом засідання комісії № 1 від 16.07.2015 р. Високопільського РЕЗ і ЕМ ПАТ ЕК «Херсонобленерго» прийнято рішення про нарахування неврахованої при виставленні рахунків електроенергії та направлення відповідного додаткового рахунку до ТОВ «Заготзерно-Високопілля».

При цьому, у відповідності до п. 6.24 ОСОБА_4 користування електричною енергією основні споживачі, які встановили засоби диференційного (погодинного) обліку електроенергії на загальний обсяг електричної енергії та розраховуються, спожиту для власних потреб, за тарифами, диференційованими за періодами часу.

Позивачем здійснено розрахунок вартості спожитої електроенергії за тарифами, диференційованими за періодами, розбитими на розрахункові періоди, та враховуючи зонні коефіцієнти, що підтверджується додатковим і детальним розрахунками та звітом по лічильнику.

Додатковий рахунок № 316-1 від 29.07.2015 р. на суму 1 597 559,49 грн. надіслано відповідачу разом з супровідним листом № 001580 від 05.08.2015 р., однак станом на дату прийняття рішення по справі залишається не оплаченим.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що показник із значенням 11775,27, який зареєстровано у регістрі А- приладу обліку EPQS 122.21.17ss №745141, що встановлений на обєкті відповідача, є показником спожитої активної електричної енергії, яка внаслідок неправильного його підключення реєструвалась у регістрі приладу обліку під знаком мінус. При цьому, відповідач до моменту обстеження не звітував та не оплачував за неї, а вперше звітував про це згідно з актом про обсяги споживання електроенергії з 25.05.2015 р. по 25.06.2015 р. Також господарським судом було зазначено, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту прав, як примусове виконання обов'язку в натурі. Зокрема, позивач не отримував плату за відпущений та спожитий відповідачем товар внаслідок технічної помилки обліку електроенергії, тоді як вимоги позивача щодо отримання належної оплати за товар узгоджуються із принципами справедливості, добросовісності, розумності, які закріплені статтею 3 ЦК України.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи та ним дана належна юридична оцінка.

Посилання ТОВ «Заготзерно-Високопілля» на відсутність обовязку сплати недорахованої електроенергії внаслідок недоведеності вини відповідача та наявності помилки саме з боку позивача, колегія суддів вважає помилковими.

Як наведено у п. 1.2 ОСОБА_4 користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ 31.07.1996 р. № 28 (з наступними змінами) недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

У даному випадку предметом спору не є стягнення збитків у розумінні ст. 225 Господарського кодексу України та позивачем не обґрунтовуються позовні вимоги порушенням відповідачем ОСОБА_4 користування електричною енергією або умов договору. Позивачем заявлено про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка була внаслідок технічної помилки неправильно облікована.

Зокрема, позивачем було поставлено певний обсяг електричної енергії, цей обсяг було спожито відповідачем за що він, за умовами укладеного між сторонами спору, повинен розрахуватися у повному обсязі. Те, що приладом обліку неправильно було визначено обсяг спожитої електроенергії не є виною відповідача, однак не позбавляє його обовязку зі здійснення розрахунку за спожитий товар.

Натомість, застосування оперативно-господарських санкцій повязане саме із наявністю вини однієї з сторін спору.

Отже, наявність вини відповідача, як складової факту правопорушення, та є підставою для покладення цивільно-правової відповідальності, у даному спорі не є необхідною, оскільки мова йде саме про виконання договірних зобовязань.

За визначеннями, що містяться у статті першої Закону України «Про електроенергетику» енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Приписами ст. 275 Господарського кодексу України, ст. 714 Цивільного кодексу України, пунктом 10.2 ОСОБА_4 користування електричною енергією споживача зобовязано оплачувати обсяг спожитої електроенергії. Обовязок відповідача з оплати отриманої електроенергії також передбачений пунктами 1, 2.3.3 договору на постачання електричної енергії № 316 від 04.08.2008 р.

Відповідно до статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положення законодавства чітко закріплюють право позивача на одержання плати за спожиту відповідачем електроенергію й захист його права власності, та не містять будь-яких застережень щодо звільнення відповідача від її оплати.

Враховуючи договірні правовідносини між сторонами, колегія суддів зазначає, що обовязку передачі позивачем електричної енергії кореспондує обовязок її оплати відповідачем. При цьому, відповідачем визнані обсяги спожитої електроенергії у відповідних відомостях та актах, що є в матеріалах справи, та ці обставини також підтверджені висновками судової експертизи.

Таку ж позицію викладено у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.02.2016 р. за № 1826/20.3/7-16.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, стосуються питання відсутності вини ТОВ «Заготзерно-Високопілля» у спірній ситуації, що й не заперечується ПАТ ЕК «Херсонобленерго». До того ж, законодавством допускається оплата за спожиту електроенергію за відсутності вини, про що зазначається у пункті 6.20 ОСОБА_4 користування електричною енергією.

Порушення позивачем п. 3.33, 3.34 ОСОБА_4 користування електричною енергією щодо проведення не рідше одного разу на 6 місяців контрольного огляду засобів обліку не є підставою для невиконання відповідачем умов договору на постачання електричної енергії № 316 від 04.08.2008 р. та не звільняє його від обовязку оплати за отриманий товар.

ТОВ «Заготзерно-Високопілля» у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не були спростовані твердження позивача про початок відліку строку, з якого почалося неправильне фіксування спожитої електроенергії з червня 2012 року, що підтверджено матеріалами справи.

Судова колегія вважає безпідставним клопотання ТОВ «Заготзерно-Високпілля» про призначення повторної електротехнічної експертизи, оскільки висновки експерта № 6 від 06.07.2016 р. є чіткими, дають зрозумілі та конкретні відповіді на запитання, поставлені при призначенні експертизи, не суперечать іншим матеріалам справи, тоді як скаржником не доведено істотного порушення експертом норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. При цьому, посилання ТОВ «Заготзерно-Високпілля» зводяться в цілому до надання експертом відповідей суто правового характеру.

Не підлягаючим задоволенню є й клопотання ТОВ «Заготзерно-Високпілля» про зупинення провадження у справі у звязку із розглядом господарським судом справи № 923/1007/16 за позовом ТОВ «Заготзерно-Високпілля» до ПАТ ЕК «Херсонобленерго» про скасування оперативно-господарської санкції.

Частиною першою статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Між тим, ухвалою господарського суду Херсонської області від 11 жовтня 2016 року провадження у справі № 923/1007/16 зупинено до розгляду справи №923/1827/15, й розгляд спору у справі № 923/1007/16 не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області відповідає обставинам справи та закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Заготзерно-Високопілля» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 р. по справі № 923/1827/15 без змін.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Т.А. Величко

Суддя О.Л. Воронюк