РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016Справа №910/18415/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА";

про: стягнення 24.290,37 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 16.12.2016 № 3801/18;

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 06.01.2016 № 16/07.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 24.290,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога виконана відповідачем частково, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 24.290,37 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.10.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18415/16.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з тих підстав, що останнім виконане зобовязання за договором обовязкового страхування та виплачено розмір страхового відшкодування на підставі звіту з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля та франшизи.

До господарського суду надійшла заява позивача про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 19.700,97 грн. у звязку із сплатою вказаної суми відповідачем на користь позивача.

В судовому засіданні 07.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ", як страховиком, (далі позивач) та гр. ОСОБА_3 (далі страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 12.12.2012 № РМ193202/Га/12скв (далі Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "VOLKSWAGEN POLO SEDAN" із державним знаком ВТ 9809 АХ (далі застрахований автомобіль).

22.04.2016 на площі ОСОБА_4 у м. Херсоні відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "ВАЗ 211440" із державним знаком ВТ 3708 АМ під керуванням гр. ОСОБА_5

Оскільки вказані автомобілі були забезпечені чинними полісами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водії дійшли згоди про обставини ДТП, висновку про винність гр. ОСОБА_5 у вчиненні зіткнення, не виявили один в одного ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вирішили не викликати працівників ДАІ та спільно склали повідомлення про ДТП європротокол.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України Про страхування страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Згідно інформації, наданої моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (далі відповідач), що підтверджується Полісом серії АЕ № 5867544 (далі Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є "ВАЗ 2114" із державним знаком ВТ 3708 АМ, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза 500,00 грн.

Як стверджує позивач, на підставі заяви страхувальника, рахунку від 03.05.2016 № YUGS015558 та страхового акту від 12.05.2016 № 1.003.16.0005766, платіжним дорученням від 13.05.2016 № 241 792 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 24.790,37 грн.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, надіслав відповідачеві регресну вимогу від 19.08.2016 № ЕЛ_0727, згідно з якою просив відповідача відшкодувати завдану шкоду.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобовязання страховика за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач вказану вище претензію позивача не виконав. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 24.290,37 грн.

Судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення від 0044916 від 19.10.2016 відповідачем на користь позивача здійснено сплату страхового відшкодування в сумі 19.700,97 грн.

З огляду на те, що відповідачем частково здійснено сплату суми страхового відшкодування вже після звернення позивача до господарського суду із позовом, на підставі якого було порушено провадження у даній справі, суд дійшов висновку, що провадження в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача частини страхового відшкодування в сумі 19.700,97 грн. підлягає припиненню в порядку, передбаченому п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тобто з підстав відсутності предмету спору в цій частині.

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача решти страхового відшкодування суд зазначає наступне.

Як вбачається із поданого відповідачем до суду висновку за звітом від 26.04.2016 № 87-16 про оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику автомобіля VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_1, розмір відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля, завданого в результаті вказаної вище ДТП з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових становить 20.200,97 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З урахуванням вказаного вище звіту відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 19.700,97 грн. на користь позивача з урахуванням франшизи, встановленої в договорі обовязкового страхування (20.200,97 грн. - 19.700,97 грн. 500 грн.), тобто здійснено повну виплату страхового відшкодування.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" про стягнення з відповідача страхового відшкодування задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем повністю виконані зобовязання за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 5867544 та здійснено виплату суми страхового відшкодування позивачу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу застрахованого автомобіля з вирахуванням франшизи.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49 та ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі № 910/18415/16 в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" суми страхового відшкодування в розмірі 19.700,97 грн. припинити.

2. В задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 листопада 2016 року

Cуддя С.В. Балац