РІШЕННЯ

08.11.2016Справа №910/17903/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17903/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НБК Київ», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Березнякижилобуд», м. Київ,

про стягнення 538 521,63 грн.,

без участі представників у звязку з неявкою.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НБК Київ» (далі ТОВ «НБК Київ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Березнякижилобуд» (далі ТОВ «БІК «Березнякижилобуд») за неналежне виконання умов договору поставки від 04.02.2016 № 17 (далі ОСОБА_1) 458 300,25 грн. основного боргу; 80 221,38 грн. пені, а всього 538 521,63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 08.11.2016.

Представники сторін у судове засідання 08.11.2016 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, які повернуті з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку незявлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 08.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.02.2016 ТОВ «БІК «Березнякижилобуд» (покупець) та ТОВ «НБК Київ» (постачальник) було укладено ОСОБА_1, за умовами якого:

- постачальник зобовязується систематично постачати і передавати у власність покупцю товар передбачений у рахунках-фактурах, згідно яких було проведено відвантаження товару, видаткових накладних або специфікаціях, які додаються до Договору і складають його невідємну частину, а покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

- покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченою у рахунку-факторі або специфікаціях, які додаються до Договору і складають його невідємну частину (пункт 5.1 Договору);

- розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок постачальника (пункт 6.1 Договору);

- покупець зобовязується оплатити вартість товару, вказаний у рахунку-фактурі протягом 5 (пяти) календарних днів з моменту підписання акта приймання-передачі (пункт 6.2 Договору);

- перехід права власності на товар відбувається з моменту підписання акта приймання-передачі, згідно якої товар відпускається покупцю (пункт 7.3 Договору);

- ОСОБА_1 набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 (пункт 12.1 Договору).

ОСОБА_1 підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача директором ОСОБА_2, який діяв на підставі статуту, та від відповідача директором ОСОБА_3, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

ОСОБА_1 у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, ОСОБА_1 є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем ОСОБА_1 за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позивач належним чином виконав умови Договору та здійснив поставку товару на суму 458 300,25 грн., що підтверджується такими актами приймання-передачі товару: від 14.03.2016 № 16 на суму 181 441,08 грн.; від 15.03.2016 № 40 на суму 276 859,17 грн.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками без зауважень та приймаються судом як належні докази виконання позивачем договірних зобовязань.

Крім того, сторонами було оформлено товарно-транспортні накладні (від 13.03.2016 № 1955; від 15.03.2016 № 3602) та видаткові накладні (від 13.03.2016 № ВН-0322; від 15.03.2016 № ВН-01664).

Також, позивачем було виставлено такі рахунки-фактури: від 10.03.2015 № 1714 на суму 181 441,08 грн.; від 12.03.2016 № 1746 на суму 276 859,17 грн.

Відповідач умови Договору не виконав та за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого виник борг у сумі 458 300,25 грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 458 300,25 грн. є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 80 221,38 грн. пені. Позивач визначає період прострочення з 21.03.2016 по 15.09.2016.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що покупець за Договором несе таку відповідальність: за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за Договором нараховується пеня від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні.

Проте здійснення перерахунку судом пені фактично призведе до виходу судом за межі позовних вимог (за перерахунком суду вказана сума становить 80 390,37 грн.).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у звязку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення пені, а тому стягненню з відповідача підлягає 80 221,38 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Березнякижилобуд» (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 56; ідентифікаційний код: 33884108) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства обмеженою відповідальністю «НБК Київ» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, 13А; ідентифікаційний код: 39135634): 458 300 (чотириста пятдесят вісім тисяч триста) грн. 25 коп. заборгованості; 80 221 (вісімдесят тисяч двісті двадцять одну) грн. 38 коп. пені та 8 077 (вісім тисяч сімдесят сім) грн. 82 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини пятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 14.11.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук