РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 р. Справа №910/16741/16
За позовом Приватного підприємства " ПС - Екотрансбуд "

До 1. Публічного акціонерного товариства " Кредитпромбанк "

2. Публічного акціонерного товариства " Дельта Банк "

Про визнання недійсним договору іпотеки від 09.07.2008 р. № 04/24/І 02/08

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Риль В.Є. - предст.

Від відповідача - 1 не з'явився

Від відповідача - 2 Павленко О.В. - предст.

Рішення прийняте 10.11.2016 р., оскільки у судовому засіданні 20.10.2016 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - приватне підприємство " ПС - Екотрансбуд " звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів - публічного акціонерного товариства " Кредитпромбанк " та публічного акціонерного товариства " Дельта Банк " про визнання недійсним договору іпотеки від 09.07.2008 р. № 04/24/І 02/08, що був укладений між приватним підприємством " ПС - Екотрансбуд " та публічним акціонерним товариством " Кредитпромбанк "

Представник відповідача - 1 у судове засідання двічі не з'явився і відзив на позовну заяву суду не надав.

Представник відповідача - 2 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача - 2, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 27.06.2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " МЖК Житлобуд " та відкритим акціонерним товариством " Кредитпромбанк " був укладений кредитний договір № 04/24/08-КЛТ

Відповідно до п. п.1.1 - 2.2 вказаного договору ВАТ " Кредитпромбанк " надав товариству з обмеженою відповідальністю " МЖК Житлобуд " кредит на умовах забезпеченості, цільового використання, і для сплати витрат, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, а саме: будівництва житлових та нежитлових приміщень. У подальшому кредитний договір змінювався та доповнювався відповідними додатковими угодами.

У серпні 2015 р. ВАТ " Кредитпромбанк " ( відповідач - 2 ) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ПП " ПС-Екотрансбуд " про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 912/3053/15).

Позивач вважає, що підставою для визнання недійсним договору іпотеки від 09.07.2008 р. № 04/24/І 02/08 є відсутність в спірному договорі посилання про передачу в іпотеку прав на земельну ділянку, а також існування самочинного будівництва в момент укладення вказаного іпотечного договору.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом 27.06.2008 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " МЖК Житлобуд " та відкритим акціонерним товариством " Кредитпромбанк " був укладений кредитний договір № 04/24/08-КЛТ.

09.07.2008 р. з метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між приватним підприємством " ПС - Екотрансбуд " та публічним акціонерним товариством " Кредитпромбанк " був укладений іпотечний договір № 04/24/08.

Предметом вказаного іпотечного договору є незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вул. Дніпровська, буд. 2, та складається з адмінбудинку № 1, літ. " Б ", адмінбудинку № 2, літ. " В ", гаражу, літ " Г ", кузні, літ. " К ", котельні, літ. " Е ", овочесховища, літ. " О ", криниці, літ. " к ", клубу, літ. " З ", будинку відпочинку, літ. "Д", їдальні, літ. " С " та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ВАМ № 304822 від 03.07.2003 р., посвідченого Оніщенко А.А., державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 03.07.2003 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1466, та зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

27.09.2013 р. між ПАТ " Кредитпромбанк " ( відповідачем - 1 ) та АТ " Дельта Банк " ( відповідачем - 2 ) був укладений договір купівлі - продажу прав вимоги.

Відповідно до умов вказаного договору право вимоги за кредитним договором та усіма забезпечувальними договорами до нього перейшло до АТ " Дельта Банк "

Статтею 215 Цивільного Кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. ( ст. 583 ЦК України )

На момент укладення іпотечного договору діяв Закон України " Про іпотеку " в редакції від 13.05.2006 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України " Про іпотеку " (в редакції чинній на час укладення спірного договору) іпотечний договір повинен містити, зокрема, таку істотну умову як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Частиною 2 ст. 18 зазначеного Закону передбачено, що у разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

Натомість, згідно вимог ст. 16 Закону України " Про іпотеку ", передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 5 Закону України " Про іпотеку ", предметом іпотеки може бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Право власності на об'єкти нерухомості підлягає державній реєстрації, яка на дату укладення спірного договору іпотеки здійснювалась реєстраторами бюро технічної інвентаризації ( п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України від 01.07.2004 р. № 1952 IV " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " )

Відповідно до довідки Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України Кіровоградського облкомунуправління Світловодського міжміського і бюро технічної інвентаризації незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранкар'єру належить на праві власності ПП " ПС - Екотрансбуд " на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Онуфріївською державною нотаріальною конторою 03.07.2003 р. та зареєстровано в реєстрі за № 1466

Тобто, предмет іпотеки, вказаний в іпотечному договорі, на момент його укладення існував та був зареєстрований у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, а тому ст. 16 Закону України " Про іпотеку " не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Крім того, як встановлено судом земельна ділянка належить позивачу на праві користування на підставі договору оренди землі від 02.06.2005 р., відповідно до якого Онуфріївська районна державна адміністрація Онуфріївського району Кіровоградсьбкої області надала ПП " ПС - Екотрансбуд " в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва незавершеного майнового комплексу, яка знаходиться на території Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району.

Згідно ст. 1 Закону України " Про оренду землі " оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України " Про оренду державного та комунального майна " орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Оренда, не надає орендарю прав власника орендованої речі, а в будь-якому випадку, має певні обмеження щодо розпорядження орендованим майном, тобто, фактично, мають місце певні обмеження правомочності розпорядження орендованою річчю згодою власника або уповноваженого органу.

Таким чином, на момент укладення спірного договору іпотеки позивач не мав правових підстав для набуття права власності на земельну ділянку, а вимога щодо обов'язковості передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, діяла тільки для власників земельних ділянок.

Крім того, як на підставу визнання недійсним договору іпотеки від 09.07.2008 р. № 04/24/І 02/08 позивач посилається на те, що майновий комплекс містить поліпшення ( надбудови ), які зведено без відповідного на те дозволу, що підтверджується актом № 783/20610-ок та приписом № 241/2016ю-ок від 15.08.2016 р., що складені ДАБІ у Кіровоградській області, а тому вважає, що вказані надбудови не могли бути предметом іпотеки, оскільки є самочинними та існували ще до укладення договору іпотеки, а на самочинне будівництво право власності не виникає.

Позивачем наданий Акт № 783/20610-ок та припис № 241/2016ю - ок, які складені ДАБІ у Кіровоградській області 15.08.2016 р.

Доказів, того що вказані надбудови існували ще до укладення іпотечного договору, позивачем суду не надані.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач не надав суду доказів існування самочинного будівництва на момент укладення іпотечного договору.

Відповідно до акту № 783/20610-ок, який був складений ДАБІ у Кіровоградській області 15.08.2016 року, за результатами перевірки встановлено, що виконані будівельні роботи з надбудови 3-го поверху адміністративно - господарського корпусу " А " без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності ".

Натомість, відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є незавершений будівництвом майновий комплекс Куцеволівського гранітного кар'єру, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Куцеволівка, вул. Дніпровська, буд. 2, та складається в адмінбудинку № 1, літ. " Б ", адмінбудинку № 2, літ. " В ", гаражу, літ. " Г ", кузні, літ. " К ", котельні, літ. " Е ", овочесховища, літ. " О ", криниці літ. " к ", клубу, літ. " З ", будинку відпочинку, літ. " Д ", їдальні, літ. " С ", та належить іпотекодавцю на праві власності га підставі договору купівлі - продажу ВАМ № 304822 від 03.07.2003 р., що посвідчений Оніщенко А.А., державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори 03.07.2003 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1466, та зареєстрованого в книзі забудовників кн. 1-1.

Таким чином, об'єкт вказаний у акті № 783/20610-ок не є предметом спірного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ).

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що при укладанні спірного договору сторонами було дотримано норми чинного законодавства, а саме:

- зміст правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства.

- волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі;

- спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства;

- правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

Позивач не надав суду доказів того, що договір іпотеки від 09.07.2008 р. № 04/24/І 02/08 суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільству, його моральним засадам.

Крім того, позивачем порушений строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 зазначеного кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Оскільки, порушення сторонами вимог ст. ст. 5, 16 Закону України " Про іпотеку " було допущено саме в момент укладення спірного іпотечного договору і позивач та відповідач-1 повинні були знати про те, що в силу положень вказаного Закону передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, а самочинне будівництво не може бути предметом іпотеки.

За таких обставин, суд вважає, що перебіг строку позовної давності для визнання недійсним іпотечного договору починається від дати укладення оспорюваного договору і сплив 09.07.2011 р.

Натомість, позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише у вересні 2016 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві на позовну заяву наполягає на застосуванні строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 17.11.2016 р.

СуддяВ.І.Пінчук