донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2016 р. справа №905/2533/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю;
від відповідача:не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро
на рішення господарського суду Донецької області
від27.09.2016 р.
у справі№ 905/2533/16 (суддя: Матюхін В.І.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро
доПриватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", м. Маріуполь
простягнення 61 170 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ" Придніпровська залізниця", позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (далі ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", відповідач) штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній адресу одержувача у розмірі 61 170 грн. 00 коп., нарахованого на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України (далі - Статут залізниць).

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.09.2016 р. в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позивачем того, що адреса філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (одержувача вантажу) є іншою, ніж та, яка була зазначена у залізничній накладній № 52451507 та оцінка діям відправника має даватись на час заповнення перевізних документів, а не у подальшому.

Також, місцевий господарський суд у даному рішенні зазначив, що за спірним перевезенням мало місце неправильне зазначення відправником у вказаній накладній коду одержувача, але залізницею позов про таке порушення не заявлявся.

Не погодившись з рішенням господарського суду Донецької області, ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Позивач вважає, що в даному випадку має місце саме виправлення реквізитів, а не переадресування вантажу (зміна одержувача) відповідачем на підставі ст. 43 Статуту залізниць, оскільки переадресування вантажу здійснюється на підставі типової заяви вантажовідправника, за результатами розгляду якої видається наказ уповноваженою особою позивача, які в матеріалах справи відсутні. Крім того, апелянт, посилаючись на пп. 8.1 п. 8 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), наголошує на тому, що послуга по оформленню переадресування вантажів є оплатною.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" зі станції відправлення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці за залізничною накладною № 52451507 на станцію Балівка Придніпровської залізниці здійснило відправлення вагону з вантажем сталь листова, одержувач філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ"; код ЄДРПОУ - 21871578; адреса одержувача 52012, с. Партизанське, вул. Леніна, 25, Україна. У графі 5 даної накладної вантажовідправником вказано код одержувача 2024. Правильність внесених відомостей до накладної № 52451507 підтверджено електронним цифровим підписом ОСОБА_5

На станції призначення Балівка Придніпровської залізниці залізницею складено акт загальної форми № 9 від 06.03.2016 р., відповідно до якого по прибуттю вагона № 65221954 за накладною № 52451507 в графі 4 вказано: найменування вантажоодержувача - ТОВ "Метінвест-СМЦ", адреса 52012, с. Партизанське, вул. Леніна, 25; в графі 5 код одержувача - 2024, що не відповідає даному найменуванню та адресі вантажоодержувача по прибуттю.

Зважаючи на цей факт зі ст. Балівка на ст. Маріуполь-Сортувальний була дана телеграма № 9/9 від 06.03.2016 р. щодо уточнення вантажоодержувача.

Телеграмою № 26 від 07.03.2016 р. станція відправлення на вищевказану телеграму інформувала станцію призначення, що правильним одержувачем слід вважати Приватне акціонерне товариство "Промарматура", 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Симферопольська, 17, код 2024.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України за № 334 від 28.05.2002 р.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником зазначених відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Положеннями ст. 118 Статуту визначено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Стаття 122 Статуту визначає, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Частиною першою ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами.

Отже, згідно з ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену в накладній адресу одержувача з відправника стягується штраф в розмірі згідно з ст. 118 Статуту залізниць (5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення). У даному випадку провізна плата складає 12 234 грн. 00 коп.: сума штрафних санкцій 12 234 грн. 00 коп. х 5 = 61 170 грн. 00 коп.

Відповідно до абзацу 5 пункту 21 оглядового листа Вищого господарського Суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 при застосуванні статті 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків. Таке ж тлумачення підстав застосування штрафних санкцій, передбачених ст. 122, ст. 118 Статуту залізниць України, надане і в роз'ясненнях Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/6014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею": при застосуванні статті 118 Статуту залізниць України слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано у зв'язку з цим збитки.

Судова колегія звертає увагу на те, що штраф встановлено з метою попередження порушень, які призводять до ускладнень і порушень процесу перевезення, які можуть призвести до тяжких наслідків, у тому числі, до втрати вантажу чи аварії на транспорті. Він стягується також у разі, коли виявлені порушення відправник виправив до початку перевезення, і незалежно від того, чи призвели ці порушення до негативних наслідків. При цьому стягнення штрафних санкцій згідно статей 118 та 122 Статуту залізниць не залежить від настання збитків у залізниці та видачі вантажу одержувачу.

Пунктом 36 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р. зазначено, що зміна одержувача вантажу на станції призначення здійснюється згідно із статтею 43 Статуту після одержання телеграфного повідомлення станції відправлення, якщо вантаж не видано одержувачу, зазначеному в накладній.

Зміна одержувача здійснюється станцією призначення шляхом внесення в накладну найменування (прізвища, імені та по батькові) нового одержувача. Зміна проводиться так, щоб можна було визначити відомості про першого вантажоодержувача. Зміна засвідчується станцією, яка здійснює цю зміну, із зазначенням документа, згідно з яким проведено зміну. Документ, на підставі якого змінено одержувача, зберігається на станції, яка здійснила зміну одержувача.

Відповідно до ст. 43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення.

Проте, відповідачем невірно вказані найменування та адреса вантажоодержувача у накладній, а саме, філія Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ", адреса: 52012, с. Партизанське, вул. Леніна, 25, код 2024, тоді, як за цим кодом вантажоодержувачем є Приватне акціонерне товариство "Промарматура", адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Симферопольська, 17, а тому, позовні вимоги є доведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2 ст. 233 Господарського кодексу України, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Судом апеляційної інстанції встановлено та позивачем не заперечується, що допущене відповідачем порушення не вплинуло на безпеку руху на залізниці в розумінні приписів Правил технічної експлуатації залізниць України, не завдало залізниці збитків та не спричинило негативні наслідки.

Таким чином, приймаючи до уваги обєктивні обставини, які склались у правовідносинах сторін, враховуючи наведені норми чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку про можливість зменшення розміру стягуваємого штрафу до 12 234 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 83, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2016 р. у справі № 905/2533/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2016 р. у справі № 905/2533/16 скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про стягнення 61 170 грн. 00 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (вул. Левченка, б. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87504, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (пр. ОСОБА_6, б. 108, м. Дніпро, 49602, ) штраф у сумі 12 234 грн. 00 коп., а також судовий збір за позовом у сумі 1 378 грн. 00 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (вул. Левченка, б. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87504, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (пр. ОСОБА_6, б. 108, м. Дніпро, 49602, ) судові витрати за апеляційною скаргою у сумі 1 515 грн. 80 коп.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1. позивачу;

2. відповідачу;

3. у справу;

4. ГСДО;

5. ДАГС.