КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа№ 911/3721/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від прокуратури: не з'явився;

від позивача: Курінний С.Ю. за довіреністю від 09.08.2016;

від відповідача: Морозов Д.Б. за довіреністю від 12.04.2016;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2016

у справі №910/3721/15 (головуючий суддя П.В. Горбасенко, судді Ю.В. Подоляк, О.О. Христенко)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "У Хромого Пола"

про стягнення 4 794 924, 63 грн та 669 545, 14 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі №910/3721/15 зупинено провадження у справі №911/3721/15 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом Київської області висновків експертів. Призначено судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій у справі № 911/3721/15.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2016 про зупинення провадження у справі №911/3721/15 та передати справу до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів Дідиченко М.А., Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.11.2016.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2016 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 09.11.2016 з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники третьої особи не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників третьої особи.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/3721/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "У Хромого Пола" про стягнення 4794924,63 грн та 669545,14 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання зобов'язань третьою особою за кредитним договором № 10.05/08-СК від 27.06.2008, укладеного між банком та третьою особою, щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, які забезпечені порукою з боку відповідача згідно договору поруки № 101.5.59/10-ДП2 від 17.09.2010, укладеного між сторонами у справі.

Відповідач не погоджується з нарахованими та заявленими позивачем до стягнення сумами, у зв'язку з чим просив суд призначити у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій для встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача та позичальника за кредитним договором № 10.05/08-СК від 27.06.2008, укладеного між банком та третьою особою та запропонував суду винести на вирішення експертизи питання, перелік яких міститься в клопотанні відповідача. Також відповідач в поданому клопотанні про призначення судової експертизи пропонував установу, якій можна доручити її проведення та гарантував оплату проведення вказаної судової експертизи.

Частиною 1 ст. 41 ГПК України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизи документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором (зазначаються реквізити договору) вимогам Положення про кредитування банку (зазначається назва банківської установи)?

Згідно ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України у постанові від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15 зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань"). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Зі змісту зазначеної постанови Верховного суду України вбачається, що пеня має обчислюватися лише у національній валюті України гривні. Тобто, сума простроченого грошового зобов'язання в іноземній валюті, враховуючи коливання курсу іноземної валюти до гривні, має бути переведена у гривню за курсом НБУ на кожен день прострочення і пеня має розраховуватися на суму заборгованості виражену в гривні за кожен день прострочення в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ за період існування прострочення, але не більше ніж за 6 місяців (частина 6 ст. 232 ГК України), якщо інший період не встановлений договором.

Отже, прострочена сума заборгованості виражена в іноземній валюті повинна переводиться в гривневий еквівалент кожен день прострочення, оскільки курс іноземної валюти до гривні коливається та може бути в період прострочення різним і вже на прострочену суму виражену в гривневому еквіваленті у відповідний день здійснюється нарахування пені.

Враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо заявлених до стягнення позивачем сум заборгованості третьої особи за кредитним договором, зважаючи на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, в тому числі на відповідність умовам кредитного договору, що потребує спеціальних економічних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручив атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, на даній стадії розгляду справи, суд поклав на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд".

22.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області надійшов лист № 3927/16-45 від 20.09.2016 (вх. № 70/16), згідно якого т.в.о. директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомляє суд про те, що ухвала господарського суду Київської області у справі № 911/3721/15 від 25.11.2015 залишається без виконання, а документи повертаються без дослідження, у зв'язку із частковою оплатою витрат по проведенню експертизи, а саме у розмірі 10 % від суми рахунку.

22.09.2016 до господарського суду Київської області Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто матеріали справи № 911/3721/15 з повідомленням № 3927/16-45 від 20.09.2016 (вх. № 70/16) про те, що ухвала господарського суду Київської області у справі № 911/3721/15 від 25.11.2015 залишається без виконання, а документи повертаються без дослідження, у зв'язку із частковою оплатою витрат по проведенню експертизи, а саме у розмірі 10 % від суми рахунку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2016 справу № 911/3721/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Горбасенка П.В., суддів Подоляка Ю.В., Христенко О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.09.2016 (головуючий суддя Горбасенко П.В., судді Подоляк Ю.В., Христенко О.О.) прийнято справу № 911/3721/15 до свого провадження, розгляд справи призначено на 28.10.2016.

06.10.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання (вх. № 20694/16 від 06.10.2016), згідно якого останній просив на підставі ч. 7 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, яке задоволено судом.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату вартості експертизи у розмірі 3 190,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3333163 від 27.04.2016 на суму 3190,30 грн., завірена копія якого міститься в матеріалах справи, за якими ТОВ "Фоззі-Фуд" частково оплатило виставлений експертною установою рахунок № 2666 від 12.04.2016 за проведення експертизи призначеної судом у даній справі.

28.10.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про повторне направлення матеріалів справи до експертної установи у зв'язку з повною оплатою вартості експертизи від 28.10.2016 (вх. № 22384/16 від 28.10.2016), згідно якої останній повідомив суд про повну оплату експертизи в розмірі 31 903 грн та просив суд направити матеріали справи до експертної установи для проведення експертизи та зупинити провадження на час здійснення експертизи. На підтвердження оплати експертизи відповідач до вказаної заяви додав оригінал платіжного доручення № 3581177 від 27.10.2016 на суму 28712,70 грн, за якими ТОВ "Фоззі-Фуд" оплатило виставлений експертною установою рахунок № 2666 від 12.04.2016 на суму 31 903 грн. за проведення експертизи призначеної судом у даній справі.

Відповідно до статті 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом судової експертизи.

З огляду на те, що причина за якої призначена у справі судова експертиза не була проведена усунена, враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо заявлених до стягнення позивачем сум заборгованості третьої особи за кредитним договором, зважаючи на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, в тому числі на відповідність умовам кредитного договору, що потребує спеціальних економічних знань суд керуючись ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань призначає у даній справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручає атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 28.10.2016.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі №910/3721/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 28.10.2016 у справі №910/3721/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3721/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко