КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. справа№ 925/331/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - не з'явилися

відповідача - Ганнисик О.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу апеляційної скарги Канівського комунального підприємства теплових мереж

на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 р.

у справі № 925/331/16 (суддя - Єфіменко В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Канівського комунального підприємства теплових мереж

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось з позовом до Канівського комунального підприємства теплових мереж (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 2 729 314,23 грн інфляційних втрат, 178 094,85 грн 3% річних та 1 083 438,84 грн пені.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 р. у справі № 925/331/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 р., Канівське комунальне підприємство теплових мереж подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату за природний газ було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про організацію взаєморозрахунків. Розрахунок відбувся у встановленому порядку і строки, а сторони у справі згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків погодили, що після їх виконання вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета даних договорів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 р. апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.10.2016 р.

В судовому засіданні 18.10.2016 р. було оголошено перерву до 10.11.2016 р.

В засідання суду, призначене на 10.11.2016 р., представник позивача не з`явився, однак надавав пояснення по суті спору у судовому засіданні 18.10.2016 р. та був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

21.01.2014 р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (далі - продавець) та Канівським комунальним підприємством теплових мереж (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1966/14-ТЕ-36 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупця у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. газ обсягом до 6690 тис. куб.м.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1 091,00 грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без врахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1 091,00 грн, крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн, всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п. 5.5 договору).

Як передбачено п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач протягом січня 2014 - грудня 2014 року поставив, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 5 317,294 тис. куб.м. на загальну суму 6 961 401,29 грн, що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу від: 31.01.2014 р., 28.02.2014 р., 31.03.2014 р., 30.04.2014 р., 31.10.2014 р., 30.11.2014 р., 31.12.2014 р.

Відповідач в свою чергу свої зобов'язання за договором поставки природного газу не виконав належним чином, здійснивши розрахунки за поставлений газ з пропуском строків, передбачених п. 6.1 укладеного договору.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов'язання за укладеним договором щодо оплати поставленого природного газу виконував з простроченням строку, внаслідок чого позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1 укладеного договору сторони передбачили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Водночас колегією суддів встановлено, що в 2015 році пунктом 16 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (зі змінами) була передбачена компенсація витрат з різниці в тарифах на теплову енергію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Пунктами 2, 3 вищевказаного Порядку передбачено, що перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, що утворилася на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків. Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що оскільки відповідач не виконав умови укладеного договору купівлі-продажу природного газу №19966/14-ТЕ-36 від 21.01.2014 р. щодо вчасної оплати отриманого природного газу, тому він зобов'язаний сплатити на користь позивача інфляційні втрати, 3% річних та пені.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

29.09.2014 р. між Головним управлінням Державної казначейської служби у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради (сторона третя), Канівським комунальним підприємством теплових мереж (сторона четверта) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (сторона остання) було укладено договір про організацію взаєморозрахунків № 448/30.

29.10.2014 р. між Головним управлінням Державної казначейської служби у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради (сторона третя), Канівським комунальним підприємством теплових мереж (сторона четверта) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (сторона остання) було укладено договір про організацію взаєморозрахунків № 925/30.

Відповідно до п. 24 ст 14 та п. 2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України в 2014 рік» і Порядку та Умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29.01.2014 р. № 30.

Пунктом 7 договору про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок ПАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 436 500,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 72 750,00 грн для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 р. № 1966/14-ТЕ-36.

За змістом п. 10 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Кошти в сумі 436500,00 грн були перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням від 27.11.2014 р. № 815.

03.11.2014 р. платіжним дорученням № 715 відповідачем на рахунок позивача буди перераховані кошти в сумі 292 631,07 грн за спожитий природний газ в листопаді 2014 року згідно з договором № 1966/14-ТЕ-36.

11.11.2014 р. платіжним дорученням № 749 відповідачем на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 250 000,00 грн за спожитий природний газ в листопаді 2014 року згідно договору № 1966/14-ТЕ-36.

06.01.2015 р. платіжним дорученням № 17 відповідачем на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 20 000,00 грн за спожитий природний газ в грудні 2014 року згідно договору № 1966/14-ТЕ-36.

14.01.2015 р. платіжним дорученням № 28 відповідачем на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 100000 грн за спожитий природний газ в грудні 2014 року згідно договору № 1966/14-ТЕ-36.

27.01.2015 р. платіжним дорученням № 71 відповідачем на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 75 000,00 грн за спожитий природний газ в грудні 2014 згідно договору № 1966/14-ТЕ-36.

19.03.2015 р. між Канівським комунальним підприємством теплових мереж, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (сторона остання), Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом Фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради прийнято спільне протокольне рішення № 613 про організацію проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (зі змінами).

Положеннями пункту 2.6 протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 1 284 357,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 214 059,50 грн для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 р. № 1966/14-ТЕ-36 .

Кошти в сумі 1 284 357,00 були перераховані відповідачем на рахунок позивача платіжним дорученням № 330 від 26.03.2015 р.

21.04.2015 р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом Фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради прийнято спільне протокольне рішення № 939 про організацію проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 р. № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (зі змінами).

Положеннями пункту 2.6 протокольного рішення про організацію взаємброзрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 647018,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 107836,33 грн, для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 № 1966/14-ТЕ-36 .

Кошти в сумі 647 018,00 грн були перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням від 27.04.2015 р. № 449.

14.05.2015 р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом Фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради прийнято спільне протокольне рішення №1021 про організацію проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 р. № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (зі змінами).

Положеннями пункту 2.6 протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 188 255,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 125 000,00 грн, для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 р. № 1966/14-ТЕ-36.

Кошти в сумі 188 225,00 грн були перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням від 25.05.2015 р. № 570.

11.11.2015 р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом Фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради було прийнято спільне протокольне рішення № 2277 про організацію проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 р. № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (зі змінами).

Положеннями пункту 2.6 протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 930 072,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 31 370,83 грн, для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 р. № 1966/14-ТЕ-36.

Кошти в сумі 930 072,00 грн були перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням від 17.11.2015 р. № 1050.

30.11.2015 р. між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області, Департаментом Фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Канівської міської ради було прийнято спільне протокольне рішення № 108/375-6 про організацію проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 р. № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (зі змінами).

Положеннями пункту 2.6 протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Канівське комунальне підприємство теплових мереж перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти у сумі 1 383 922,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 31 370,83 грн, для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 21.01.2014 р. № 1966/14-ТЕ-36.

Кошти в сумі 1 383 922,00 грн були перераховані на рахунок позивача платіжним дорученням від 17.12.2015 р. № 1122.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 10 договорів про організацію взаєморозрахунків та розділу 3 Протокольного рішення сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Згідно з п. 16 договорів сторони погодили, що після виконання цих договорів вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Отже, уклавши вказані договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Таким чином, для застосування санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи, і відповідно до пункту 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі № 3-322гс15, від 07.10.2015 р. у справі № 924/406/14, від 11.11.2015 р. у справі № 927/1733/14 та від 10.02.2016 р. у справі № 902/1652/13.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено порушення відповідачем строків оплати за поставлений природний газ в 2014 році за вищезазначеним договором купівлі-продажу з врахуванням укладених договорів про організацію взаєморозрахунків, якими сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 729 314,23 грн інфляційних втрат, 178 094,85 грн 3% річних та 1 083 438,84 грн пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції від 31.05.2016 р. у справі № 925/331/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Стосовно витрат скаржника за подання апеляційної скарги, то відповідно до ст. 49 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 р. у справі № 925/331/16 скасувати та прийняти нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) на користь Канівського комунального підприємства теплових мереж (19000, м. Канів, вул. Енергетиків, 30, ) 65 848 (шістдесят п'ять тисяч вісімсот сорок вісім),99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ на виконання данної постанови суду.

6. Матеріали справи № 925/331/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

7. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран