ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р.Справа № 5024/1403/2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

(Склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження голови суду № 176 від 14.03.2012р., розпоряджень в.о. керівника апарату суду №195 від 22.04.2016р., №763 від 26.09.2016р. щодо повторного автоматичного розподілу справи та протоколів автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.04.2016р., 26.09.2016р. )

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від прокуратури ОСОБА_2 прокурор відділу прокуратури Одеської області;

від Фонду держмайна України ОСОБА_3 за довіреністю;

від ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» - не зявився;

від Федерації професійних спілок України - не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (правонаступник Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»)

на рішення господарського суду Херсонської області від 12 вересня 2011 року

по справі № 5024/1403/2011

за позовом прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до

- Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», правонаступником якого є ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»;

- Дочірнього підприємства «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ»

третя особа Федерація професійних спілок України

про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 08.11.16р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

19.07.2011р. прокурор Скадовського району Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (надалі відповідач 1, ПАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця»), Дочірнього підприємства «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» (надалі відповідач 2, ДП «Скадовськ»), третя особа Федерація професійних спілок України, в якому просив суд:

- визнати за державою в особі уповноваженого органу право власності на будівлі та споруди санаторію для дітей з батьками "Скадовськ", що знаходяться за адресою: м.Скадовськ, вул.Набережна, 1 та складається з спальних корпусів "А", 938,5 кв.м; їдальні "Б", 936,3 кв.м.; житлового будинку 2-х квартирного "В", 76,1 кв.м; допоміжної споруди "Г"; допоміжної споруди "Д"; овощесховища "Л"; пральні "М"; спального комплексу "О", 1286,7 кв.м; спального корпусу "Р", 2408,3 кв.м.; навісу "С", гаражу "Т", адмінкорпусу "Е", 248,2 кв.м.; літнього кінотеатру "Є"; гуртожитку "І", 219,5 кв.м.; спального корпусу "Ф", 4087,4 кв.м; корпусу громадських приміщень, фітобару, "Ф1", 2648,9 кв.м.; котельні "Х", трансформатору, підстанції "Ц"; теплиці "Ч"; трансформатору, підстанції "Ю"; дитячого майданчика №1; спортивного майданчику №2; насосної станції №3; венткамери №6; дитячого майданчику №7, туалету №8; будівлі човнярної станції №9; резервуару для води №10; доріжки асф. №11; дороги асф. №12; тротуарної доріжки №13; дороги асф. №14; тротуарної дорожки №16; огорожі №17, огорожі №18; тенісного корту №19; автозупинки №20; будівлі рятувальної станції №21, пункту прокату №22; майстерні №23; шкіперської №24; водонапірної башні №25; арт. свердловини №26; огорожі №27, трансформаторної "ТТ";

- витребувати з незаконного володіння відповідача - ПАТ ЛОЗ ПУ "Укрпрофоздоровниця" вищезазначене майно.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірне майно санаторію, який діє з 1921р., будувалося поступово у 1960-1980 роки на кошти всеукраїнської республіканської професійної спілки та підприємств з подальшою його безоплатною передачею оздоровчому закладу. До розпаду СРСР майно оздоровчого закладу перебувало на балансі Миколаївської територіальної ради по управлінню курортами профспілок, яка підпорядковувалася Українській республіканській раді по управлінню курортами профспілок. На виконання ОСОБА_4 Міністрів Української РСР від 23.04.1960р. №606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерство охорони здоров'я безоплатно передало Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих, підвищення ролі профспілок. Пунктом 2 цієї постанови передбачено передачу зазначеного майна профспілковим організаціям у відання. Після розпаду СРСР правонаступником Української республіканської ради профспілок стала ОСОБА_4 Федерації незалежних профспілок, правонаступником якої, в свою чергу, стала Федерація професійних спілок України, яка в подальшому виступила засновником ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" та безпідставно без дозволу уповноваженого органу передала майно, що є державною власністю, у тому числі й спірне майно до статутного фонду ЗАТ, яке в подальшому визнало право власності на це майно, змінивши його форму власності. Зміна форми власності відбулась з порушенням діючих на той час ст.1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991р., якою встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю; постанови ВР Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990р. №506, якою введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна; постанов Верховної ради України №2268-ХІІ від 10.04.1992р. та №3943-ХІІ від 04.02.1994р., якими передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього СРСР, яке має статус загальнодержавного, Фонд державного майна України здійснює право розпорядження цим майном в процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій.

З посиланням на норми ст.ст.203-213, 321, 325,328,388 ЦК прокурор просив суд задовольнити позовні вимоги.

Разом з позовною заявою прокурор подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на обєкти нерухомого майна ДП санаторій для дітей з батьками «Скадовськ», який належить ЗАТ ЛОЗ профспілок України «Укрпрофоздоровниця», та будівель у м.Скадовськ по вул. Набережна,1; винести ухвалу, якою заборонити Херсонському бюро технічної інвентаризації здійснювати перереєстрацію права власності щодо обєктів нерухомого майна ДП санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» та будівель у м.Скадовськ по вул. Набережна,1.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.07.2011р. заяву прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

16.08.2011р. прокурор подав суду першої інстанції заяву про доповнення позовних вимог, в якій просив суд поновити строк на подачу позовної заяви та прийняти вказану заяву до розгляду; доповнити позовні вимоги, а саме: визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Скадовської міської ради від 26.02.1999р. за №48 «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомості».

В ухвалі від 23.08.2011р. господарський суд Херсонської області зазначив про те, що вищезазначена заява прокурора за своїм смисловим навантаженням та правовою сутністю подана позивачем заява фактично є заявою про зміну предмета і підстав позову, оскільки її обґрунтування містять інші додаткові підстави та потребує залучення до участі у справі в якості відповідача виконавчого комітету Скадовської міської ради. Одночасна зміна предмета і підстав позову процесуальною нормою ч.4 ст.22 ГПК України не передбачена (т.2, а.с.3).

18.08.2011р. та 23.08.2011р. ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» та Федерація профспілок України подали місцевому господарському суду відзив та заперечення на позовну заяву, відповідно, в яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01.09.2011р. ПрАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» подало суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому також просило відмовити у задоволенні позову.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.09.2011р. (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволено - визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на будівлі та споруди ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ", що складається зі спальних корпусів „А" -938,5кв.м., їдальні ..Б" - 936.3кв.м.. житловий будинок 2-х квартирний „В" - 76,1кв.м., допоміжня споруда „Г". допоміжня споруда «Д» овочесховище „Л", пральня ,,М", спальний комплекс „О" - 1286,7кв.м., спальний корпус „Р" - 2408,3кв.м., навіс „С", гараж „Т", адмінкорпус „Е" - 248,2кв.м., літній кінотеатр „Є", гуртожиток „І" - 219,5кв.м., спальний корпус „Ф" - 4087,4кв.м., корпус громадських приміщень, фітобар „Ф1" - 2648,9кв.м., котельня „X", трансформатор. Підстанція „Ц". теплиця „Ч", трансформатор, підстанція „Ю"', дитячий майданчик №1, спортивний майданчик №2, насосна станція №3, венткамера №6, дитячий майданчик №7, туалет №8, туалет №8, будівля човнярської станції №9, резервуар для води №10, доріжка асф. №11, дорога асф. №12, тротуарна доріжка №13, дорога асф. №14, тротуарна доріжка №16, огорожа №17, огорожа №18, тенісний корт №19, авто зупинка №20, будівля рятувальної станції №21, пункт проката №22, майстерня №23, шкіперська №24. водонапірна башта №25, арт. свердловина №26, огорожа №27, трансформаторна „Т.Т" та витребувати це майно з незаконного володіння ПАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофоздоровниця"; стягнуто з ПАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофоздоровниця" в доход державного бюджету 25585грн. держмита. 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на положення ст.1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України», ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 321, 392. ч.1 ст. 261, ч.3 ст. 388 ЦК України та вмотивовано тим, що майно профспілкових та інших громадських організацій входило до складу соціалістичної форми власності та на підставі п.2 постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960р. усі діючі госпрозрахункові санаторії були передані профспілковим організаціям у відання; згідно постанови ВР України від 10.04.1992р. №2268-ХП 2Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього союзу РСР, розташовані на території України" майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього СРС вирішено тимчасово передати ФДМУ, який згідно п.1 Тимчасового положення про ФДМУ. затвердженого постановою ВР України від 07.07.1992р. №2558, здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна і виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю, тому розпорядження цим майном можливе за згодою Фонду; згідно Переліку лікувально-оздоровчих організацій, установ і підприємств, які станом на 24.08.1991р. знаходились у віданні Федерації незалежних профспілок України, ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" включений до цього переліку; відповідно до ЗУ „Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України" рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди ,прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форми власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними; позов був заявлений в межах встановленого законом строку позовної давності, який для даної категорії спору становить 3 роки, оскільки порушення були встановлені і стали відомі прокурору під час здійснення перевірки, що відповідає приписам ч.1 ст. 261 ЦК України; згідно постанови Вищого господарського суду України від 19.03.2009р. по справі №48/202-2/191 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах ФДМУ та Міністерства хорони здоров"я України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання частково недійсними установчих документів, зазначено, що передане до статутного фонду ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" майно є державною власністю і передача його статутного фонду ЗАТ не потягла за собою зміни форми власності; на підставі ст. 25 ГПК України суд першої інстанції здійснив заміну реорганізованого ЗАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на його правонаступника - ПАТ «Укрпрофоздоровниця».

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що позивачем не подано належних та допустимих доказів в підтвердження вимог; при поданні позову пропущено строк позовної давності; оскаржуване рішення винесено з порушенням матеріальних та процесуальних норм, судом не досліджено докази відповідачів - оскаржене рішення підлягає скасуванню з наступних підстав:

- судом першої інстанції зроблений невірний висновок, що санаторно-курортні заклади є державною власністю, оскільки постановою ОСОБА_4 УРСР №606 від 23.04.1960р. передбачено здійснити безоплатну передачу у відання профспілкових органів курортних установ, санаторіїв, будинків відпочинку та інших підприємств і організацій;

- відповідно до норм ч.ч. 1, 3 ст. 32 ЦК України, ч.1 ст.37, ч.1 ст. 39 ЗУ „Про власність" використання майна як право господарського відання та право оперативного управління закріплюються за суб'єктами господарювання, а не передаються у відання;

- позивач не зазначив, яке саме майно ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" було передано в 1960 році профспілкам та не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що саме спірні об'єкти були передані профспілкам у відання;

- спірне майно будувалось за рахунок профспілок вже після 1960 року, позивачем не надано доказів, що держава якимось чином приймала участь у будівництві спірних обєктів; - - право власності відповідача на спірні об'єкти підтверджується свідоцтвами про право власності від 17.03.1999р. виданим на підставі рішення виконкому Скадовської міської ради від 26.02.1999р. №48, від 17.04.2003р. виданим на підставі рішення виконкому Скадовської міської ради від 02.04.2003р. №43 від 06.03.2006р. виданим на підставі рішення виконкому Скадовської міської ради від 22.02.2006р. №32, від 12.05.2009р. виданим на підставі рішення виконкому Скадовської міської ради від 15.04.2009р. №109. Зазначені свідоцтва та рішення Скадовської міської ради не оскаржені в судовому порядку та є чинними на момент прийняття оскаржуваного рішення.

- договір, укладений 18.11.1990р. між Загальною Конфедерацією Профспілок СРСР та Федерацією незалежних профспілок України про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілковим майном та акт прийому-передачі майна до статутного капіталу АТ "Укрпрофоздоровниця" від 24.01.1992року є чинними на час прийняття оскаржуваного рішення;

- державна реєстрація прав на нерухоме майно ФДМУ не проводилась, отже ПАТ «Укрпрофоздоровниця» є законним та єдиним власником спірного майна;

- Вищим арбітражним судом України рішенням від 20.01.1997р. по справі №137/7 за позовом ФДМУ до Федерації профспілок України, Фонду соцстраху України та АТ "Укрпрофоздоровниця" про визнання недійсним установчих документів АТ "Укрпрофоздоровниця" встановлено, що Федерація незалежних профспілок правомірно володіла, користувалась та розпоряджалась майном шляхом передачі до статутного фонду ЗАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофоздоровниця";

- посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного суду України щодо правового статусу майна ПАТ "Укрпрофоздоровниця" викладену в постанові від 19.03.2009р. по справі №48/202-20/191, згідно якої майно є державною власністю не можна вважати встановленим фактом, це лише міркуванням суду касаційної інстанції;

- суд першої інстанції безпідставно керується ст.1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України», постановою ВР УРСР від 29.11.1990р. №506, оскільки дія цього закону та мораторію встановленого постановою №506 не відноситься до профспілок України, які не є органами союзного підпорядкування, органами державної влади та управління;

- посилання суду першої інстанції на статут професійних спілок СРСР є невмотивованим, адже зазначений статут відсутній в матеріалах справи, а позиція суду ґрунтується лише на фактах викладених в позовній заяві та не перевірених судом;

- судом помилково встановлено порушення права Фонду державного майна України, адже на момент створення АТ "Укрпрофоздоровниця" рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 районної ради міста Києва №971 від 23.12.1991р. та передання майна до його статутного фонду ФДМУ не існувало;

- вимоги ФДМУ про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасними, адже власником останнє може вважатись тільки після проведення державної реєстрації права власності;

- прокурором та ФДМУ не доведено поважність пропуску строків позовної давності, в свою чергу відповідач надав суду достатньо доказів ,які спростовують посилання позивача на поважність його пропуску: ФДМУ був обізнаний про факт вибуття його власності володіння, що підтверджується рішенням Вищого арбітражного суду України №137/7 від 20.01.1997р.;

- постанова РМ УРСР №606 від 23.04.1960р. «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» не є доказом права власності позивача на спірне майно.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2011р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., суддів Будішевська Л.О., Сидоренко М.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2011р. за письмовим клопотанням прокурора апеляційне провадження по справі №5024/1403/2011 зупинено до вирішення справи №5024/1941/2011, що перебуває в провадженні господарського суду Херсонської області, та набрання законної сили судовим рішенням в ній.

Розпорядженням голови Одеського апеляційного господарського суду №176 від 14.03.2012р. визначено наступний склад колегії суддів для здійснення процесуальних дій по справі №5024/1403/2011: головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Бєляновський В.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.03.2012р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Бєляновський В.В.) поновлено апеляційне провадження по справі №5024/1403/2011.

17.04.2012р. ПрАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» подало суду клопотання про призначення по справі судової будівельної технічної та економічної експертиз, на вирішення яких поставити наступні питання:

- чи існували спірні будівлі та споруди санаторію для дітей з батьками «Скадовськ», розташовані у м. Скадовськ. по вул.Набережній, 1 станом на 23.04.1960р.?

- яку площу мали спірні будівлі та споруди санаторію для дітей з батьками

«Скадовськ», розташовані у м. Скадовськ, по вул. Набережній, 1 станом на 23.04.1960р.?

- яку площу на сьогоднішній день мають будівлі та споруди санаторію для дітей з батьками «Скадовськ», розташовані у м. Скадовськ. по вул. Набережній,1?

- коли і в якому обсязі було проведено невід'ємні поліпшення та будівництво спірних будівель та споруд санаторію для дітей з батьками «Скадовськ», розташовані у м. Скадовськ, по вул. Набережній,1?

- ким, коли та за чий рахунок було здійснено будівництво спірних будівель та споруд санаторію для дітей з батьками «Скадовськ», розташовані у м. Скадовськ, по вул.Набережній,1?

- яка частка поліпшень становить від будівель та споруд санаторію для дітей з батьками «Скадовськ», розташовані у м.Скадовськ, по вул.Набережній, 1 який існував станом на 23.04.1960р.?

- чи підтверджується документально участь держави у фінансуванні будівництва чи реконструкції об'єктів нерухомості санаторію для дітей з батьками «Скадовськ»,

розташовані у м. Скадовськ. по вул. Набережній.1 ?

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2012р. апеляційне провадження по справі №5024/1403/2011 зупинено до закінчення розгляду Вищим господарським судом України касаційних скарг ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" та ПрАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2012 р. по справі № 5024/1941/2011.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.07.2013р. поновлено апеляційне провадження у справі №5024/1403/2011 з 12.09.2013р. Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.12.2013р. по справі №5024/1941/2011 позовні вимоги прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України задоволено в повному обсязі - визнано недійсним рішення виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 26.02.1999р. №48 «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна»; визнано недійсним свідоцтво від 17.03.1999р. про право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі і споруди пансіонату з лікуванням «Скадовськ» Миколаївського відділення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (місцезнаходження Херсонська область, м.Скадовськ, вул.Набережна,1). Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2013р. апеляційне провадження у справі №5024/1403/2011 зупинено до закінчення розгляду справи №5024/1941/2011, що розглядається господарським судом Херсонської області та набрання законної сили судовим рішенням в ній; зобовязано сторони по справі невідкладно повідомити Одеському апеляційному господарському суду про результати розгляду справи №5024/1941/2011 з наданням належним чином завіреної копії судового рішення в ній, що набрало законної сили.

ОСОБА_4 Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця задоволено; рішення господарського суду Херсонської області від 17.12.2013р. у справі № 5024/1941/2011 скасовано, у позові відмовлено.

У звязку із перебуванням судді Бєляновського В.В. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату № 195 від 22.04.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №5024/1403/2011.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 22.05.2016р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.04.2016р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Таран С.В.) поновлено апеляційне провадження у справі №5024/1403/2011 з 31.05.2016р. та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні.

31.05.2016р. ПрАТ ЛОЗ Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» подало суду апеляційної інстанції додаткові пояснення до апеляційної скарги та клопотання (яке було подано скаржником також і 10.04.2012р.) про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 52 народних депутатів України про визнання такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України № 2268-ХП від 10 квітня 1992 року «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України», та ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України № 3943- XII від 4 лютого 1994 року «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР», у задоволенні якого відмовлено в судовому засіданні 31.05.2016р., оскільки вирішення Конституційним Судом України вищезазначеної справи не впливає на розгляд даного спору по суті.

31.05.2016р. та 06.06.2016р. заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області подав Одеському апеляційному господарському суду клопотання про зупинення апеляційного провадження по справі №5024/1403/2011 до закінчення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги заступника прокурора Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. по справі №5024/1941/2011.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.07.2016р. апеляційне провадження у справі №5024/1403/2011 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Вищим господарським судом України постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. по справі №5024/1941/2011 та ухвалення відповідного судового акту.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.09.2016р. апеляційне провадження поновлено; призначене судове засідання по справі на 27.09.2016р.

У звязку із перебуванням судді Таран С.В. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату №763 від 26.09.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №5024/1941/2011.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.09.2016р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.09.2016р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Поліщук Л.В.) прийнято справу №5024/1403/2011 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.10.2016р.

27.10.2016р. ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» подало Одеському апеляційному господарському суду клопотання про витребування у Фонду держмайна додаткових доказів - Перелік лікувально-оздоровчих організацій, установ і підприємства, які станом на 24.08.1991р. знаходились у віданні Федерації незалежних профспілок України, у задоволенні якого відмовлено в засіданні суду апеляційної інстанції 08.11.2016р., оскільки заявником в порушення приписів ч.1 ст.101 ГПК України не було обґрунтовано неможливість подання вищезазначеного доказу суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

07.11.2016р. ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» подало суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи з 08.11.2016р. на іншу дату у звязку з знаходженням представника відповідача, яка має повноваження на ведення даної справи у відрядженні в м.Алушта, АР Крим. У задоволенні даного клопотання судом відмовлено, оскільки в засідання для представництва інтересів ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» зявився повноважний представник - ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності №03-06/05 від 03.06.2016р., строк дії якої встановлений до 31.12.2016р.

Також в судовому засіданні 08.11.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ ЛОЗ ПУ «Укрпрофоздоровниця» про призначення по справі судової будівельної технічної та економічної експертиз (подане заявником 17.04.2012р.), так як заявником не заявлялось відповідне клопотання під час розгляду справи судом першої інстанції, а заявлення клопотання про призначення експертиз в суді апеляційної інстанції спрямоване на отримання нових доказів та ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» в клопотанні не зазначено причин, з яких відповідне клопотання не заявлялось останнім в суді першої інстанції.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор та представник Фонду Держмайна України заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» та Федерація професійних спілок України своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням виконкому Скадовської міської ради від 15.04.1999р. №109 «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна», зокрема, вирішено: видати свідоцтво про право приватної власності на ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ», який знаходиться в м.Скадовську по вул.Набережна,1 і належить «Укрпрофоздоровниця» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів з передачею в комунальну власність на баланс МКП «Очисні споруди» тротуар на підставі акта прийома-передачі від 11.08.2008р. (т.1, а.с.33).

17.03.1999р. на підставі вищезазначеного рішення ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» видано свідоцтво про право колективної власності на пансіонат з лікуванням «Скадовськ», який розташований в м. Скадовськ по вул.Набережна, 1, а саме: спальні корпуса «А, О, Р, Ф, № 5», їдальня «Б», житловий будинок «B», сараї «Г, Д, Ж, З, К, Ш, Я», адмін. приміщення «Е», літній кінотеатр «Ё», навіси «Н,С», гуртожитки «П, І», гаражі «Т, Щ», котельня «Х», теплиця «Ч» трансформаторна підстанція «Ц, Ю, №4», спортивні майданчики № 1,2,7, насосна станція № 3, водонапірна вежа №5, вент. камера № 6, туалет № 8, лодочна станція № 9, огорожі (а.с. 89 т.2).

В листі прокуратури Скадовського району від 22.06.2011р. №103-1390 вих-Л зазначено про те, що ДП «Санаторій «Скадовськ» діє з 1921р., будувався у різні часи, адмінбудівля 1917р., частина спальних корпусів у 1960рр. за кошти професійних спілок, один спальний корпус трестом «Полтавоводострой», який безоплатно передано Миколаївській раді по управлінню курортами профспілок 15.04.1983р., один спальний корпус заводом «Арсенал», котрий також безоплатно передано 19.09.1980р. Ряд приміщень, а саме: туалети, медичний корпус, котельна будувалися упродовж 80-х років за рахунок коштів оздоровчого закладу та розпорядника майна Миколаївської ради по управлінню курортами профспілок, яка підпорядкована Українській республіканській раді по управлінню курортами профспілок (а.с. 80-81, т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2003-2006р.р. ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» видавались Скадовською міською радою (виконкомом) інші свідоцтва про право власності на спірний об'єкт, а саме: від 17.04.2003р. серії САА №707945 (а.с. 28 т.1), від 06.03.2006р. серії САА №795948 (а.с. 31 т.2),

12.05.2009р. Виконавчим комітетом Скадовської міської ради взамін свідоцтва від 31.03.2006р. було видано «Укрпрофоздоровниця» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України свідоцтво про право власності серії САС №267152 на нерухоме майно: тип обєкта ДП санаторій для дітей з батьками «Скадовськ», адреса обєкта: Херсонська обл., Скадовський р., м.Скадовськ, вул.Набережна, буд.1; форма власності приватна; опис обєкта: спальний корпус "А", 938,5 кв.м; їдальня "Б", 936,3 кв.м.; житловий будинок 2-х квартирний "В", 76,1 кв.м; допоміжна споруда "Г"; допоміжна споруда "Д"; овощесховище "Л"; пральня "М"; спальний корпус "О", 1286,7 кв.м; спальний корпус "Р", 2408,3 кв.м.; навіс "С", гараж "Т", адмінкорпус "Е", 248,2 кв.м.; літній кінотеатр "Є"; гуртожиток "І", 219,5 кв.м.; спальний корпус "Ф", 4087,4 кв.м; корпус громадських приміщень, фітобар, "Ф1", 2648,9 кв.м.; котельня "Х", трансформатор, підстанція "Ц"; теплиця "Ч"; трансформатор, підстанція "Ю"; дитячий майданчик №1; спортивний майданчик №2; насосна станція №3; венткамера №6; дитячий майданчик №7, туалет №8; будівля човнярної станції №9; резервуар для води №10; доріжка асф. №11; дорога асф. №12; тротуарна доріжка №13; дорога асф. №14; тротуарна дорожка №16; огорожа №17, огорожа №18; тенісний корт №19; автозупинка №20; будівля рятувальної станції №21, пункт прокату №22; майстерня №23; шкіперська №24; водонапірна башня №25; арт. свердловина №26; огорожа №27, трансформаторна "ТТ" (а.с. 34 т.1).

Звертаючись до суду з позовом прокурор зазначив, що право власності на спірне майно за ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ґрунтується лише на довідці Київського міського управління статистики від 16.03.1998р. №4730 про внесення до ЄДРПОУ ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», довідки Херсонського обласного управління статистики від 20.01.1998р. №6146 про включення до ЄДРПОУ філії ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» - пансіонату з лікуванням «Скадовськ», свідоцтва №02583780 про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, свідоцтва №36433761 про реєстрацію платника податку на додану вартість. Проте зазначені документи не свідчать про право власності на спірне майно за ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», а тому не було законних підстав щодо його оформлення за останнім, що в свою чергу призвело до незаконного вибуття спірного майна із державної власності.

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог з огляду наступного.

ОСОБА_4 Міністрів Української РСР від 17.04.1956р. №433 Міністерство охорони здоров'я УРСР зобов'язано прийняти від профспілкових організацій та інших міністерств, відомств перелічене в додатку майно, до якого увійшов і будинок відпочинку «Скадовськ» в м. Скадовськ).

ОСОБА_4 Міністрів Української РСР від 23.04.1960р. №606 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоровя УРСР» Міністерство охорони здоровя УРСР зобовязано передати до 01.05.1960р. Українській республіканській ОСОБА_4 профспілок всі діючі госпрозрахункові санаторії (крім туберкульозних), будинки відпочинку, санаторні пансіонати, курортні поліклініки, які знаходяться у віданні Головного управління курортів, санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоровя УРСР, а також санаторії (крім туберкульозних) і будинки відпочинку, що будуються для цього управління. Згідно п. 2 цієї постанови майно передавалося профспілковим організаціям у відання безоплатно.

Будинок відпочинку «Скадовськ» місцезнаходження - м.Скадовськ Херсонської області значиться в переліку санаторіїв, будинків відпочинку і пансіонатів, що передаються Українській республіканській ОСОБА_4 профспілок Міністерством охорони здоровя УРСР (додаток №1 до постанови) (а.с. 109-115 т.2).

ОСОБА_4 ОСОБА_6 Загальної Конфедерації професійних спілок СРСР від 18.11.1990р. № 2-1а затверджено договір про закріплення прав по володінню, користуванню та розпорядженню профспілковим майном від 18.11.1990р., укладений між Загальною Конфедерацією професійних спілок СРСР та Федерацією незалежних профспілок України, відповідно до умов якого за Федерацією незалежних профспілок України було закріплено перелік майна (в т.ч. будинок відпочинку «Скадовськ» в м. Скадовськ) т.2, а.с.38.

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 Української РСР від 29.11.1990р. №506 «Про захист суверенних прав власності Української РСР» введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Зі змісту наведених приписів законодавства вбачається, що передача майнових комплексів у відання Української республіканської ОСОБА_4 профспілок, правонаступником якої після розпаду Союзу РСР стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого майна, яке так і залишилося державним.

Указом ОСОБА_6 Верховної ОСОБА_6 України від 30.08.1991р. №1452-XII «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави» встановлено, що підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України, з прийняттям цього Указу переходять у державну власність України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991р. №1540-XII встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України. Кабінету Міністрів України, в основному до 01.10.1991р., забезпечити перехід зазначених підприємств, установ та організацій у відання органів державного управління. Повністю закінчити цю роботу до 01.12.1991р. Майно цих підприємств передати Фонду державного майна.

ОСОБА_4 ОСОБА_6 Федерації незалежних професійних спілок України від 22.11.1991р. № II-II-I створено на базі санаторно-курортних закладів, підприємств, об'єднань та установ профспілок України за пайовим внеском Фонду соціального страхування України Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Федерація незалежних профспілок України передала, а Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця» прийняло майно територіальних санаторно-курортних закладів профспілок, санаторіїв, будинків відпочинку, пансіонатів, лікувальних і підсобно-допоміжних об'єктів, підвідомчих колишній Українській республіканській раді з управління курортів профспілок, в обсязі і сумі згідно додатку (в т.ч. будинок відпочинку «Скадовськ» в м. Скадовськ), про що складено акт прийому-передачі майна Федерації незалежних профспілок України від 24.01.1992р. (а.с.48-50, т.2).

На підставі установчого договору від 04.12.1991р. Радою Федерації незалежних профспілок України та Фондом соціального страхування України було створене ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 народних депутатів міста Києва №971 від 23.12.1991р. зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» як підприємство, що є правонаступником Української республіканської ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому, частка майна Федерації професійних спілок України, переданого у статутний фонд ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», становить 92,92 % розміру статутного фонду. До переліку переданого у власність ЗАТ майна увійшов і спірний об'єкт будинку відпочинку "Скадовськ".

В подальшому правонаступником ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" стало ПАТ ЛОЗ ПУ "Укрпрофоздоровниця".

Проте передача Федерацією незалежних профспілок України спірного майна до статутного фонду створеного ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки передбачала зміну форми власності і власника майна.

Профспілки діяли за загальним статутом профспілок СРСР та були загальносоюзною громадською організацією.

Майно профспілкових та інших громадських організацій входило до складу соціалістичної форми власності.

Згідно п.2 постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР №606 від 23.04.1960р. усі діючі госпрозрахункові санаторії були передані профспілковим організаціям у відання.

Отже, спірний об'єкт був майновим комплексом громадської організації колишнього Союзу РСР, розташованим на території України.

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 10.04.1992р. №2268-XII «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України» з метою збереження майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР передати тимчасово Фонду державного майна України майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій. Фонду державного майна України прийняти майно цих підприємств, установ та об'єктів до 01.05.1992р.

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 04.02.1994р. №3943-XII «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» встановлено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю. Кабінету Міністрів України до 01.03.1994р. у встановленому порядку визначити органи управління зазначеним майном, що тимчасово виконуватимуть ці функції до законодавчого визначення правонаступників вищезгаданого майна. До законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Фонд державного майна України здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій (їх структурних підрозділів).

Отже, на законодавчому рівні було передбачено, що внаслідок передачі майнових комплексів у відання Української республіканської ОСОБА_4 профспілок, правонаступником якої після розпаду СPCP стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, форма їх власності не змінюється і передане майно залишається у власності держави.

Питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю, а тому правові підстави для розпорядження Федерацією профспілок України майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР (продажу, передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб) відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду України від 29.04.2015р. у справі №3-56гс15.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, нерухоме майно, споруди та будівлі - складові спірного комплексу нерухомого майна, що перебувало у віданні профспілок, було об'єктом права державної власності України. Передача цього майна до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не спричинила за собою зміни його форми власності. Передача майна у відання ніяким чином не є тотожною передачі майна у власність, з огляду як на різне правове значення даних форм управління майном, так і на юридичні наслідки реалізації прав на це майно.

Статтею 1 ЗУ «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Колегія суддів зазначає, що рішенням господарського суду Херсонської області від 17.12.2013р. по справі №5024/1941/2011 (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016р.) задоволено позов прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області, Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Дочірнього підприємства «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» - визнано недійсним рішення виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 26.02.1999р. №48 «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна; визнано недійсним свідоцтво від 17.03.1999р. про право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі і споруди пансіонату з лікуванням «Скадовськ» Миколаївського відділення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (місцезнаходження Херсонська обл, м. Скадовськ, вул.Набережна,1).

Таким чином, враховуючи те, що право власності на спірний обєкт набула держава в особі органу, якому відповідно до ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 10.04.1992р. №2268-ХІІ та від 01.03.1994р. №3943-ХІІ надані повноваження прийняти це майно та розпоряджатись ним до визначення субєктів його права - Фонду державного майна України місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог прокурора по даній справі.

Також в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив про те, що відповідачами зазначено про пропуск строку позовної давності, у звязку з чим порушене, як на думку позивача, право не підлягає захисту.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або може довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами 2, 4 ст.29 ГПК України передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обовязки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.4.1 ОСОБА_4 Пленуму Вищого господарського суду №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Положеннями ст.83 ЦК УРСР передбачалось, що позовна даність не поширюється на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння громадських організацій або громадян, тоді як згідно п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, чинної на час звернення прокурора з даним позовом до суду, позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Отже право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у цієї особи титулу власника, в даному випаду держави Україна в особі Фонду держмайна України.

Таким чином, строк позовної давності у даній справі не пропущено і порушене право державної власності на спірне майно підлягає захисту. Також суд першої інстанції правомірно на підставі ст.25 ГПК України здійснив заміну реорганізованого ЗАТ ЛОЗ профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на його правонаступника - ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», оскільки відповідно до п.1.1Статуту Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (т.4, а.с.60) Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Доводи апеляційної скарги ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» колегія суддів відхиляє з огляду такого.

Посилання скаржника на недослідження судом першої інстанції та відсутність в матеріалах справи Статуту професійних спілок СРСР колегія суддів відхиляє, оскільки копія даного статуту наявні в матеріалах справи т.2, а.с.92-108.

Наявність свідоцтв про право власності від 17.03.1999р., від 17.04.2003р., від 06.03.2006р. та від 12.05.2009р. як підставу для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів відхиляє, оскільки рішенням господарського суду Херсонської області від 17.12.2013р. (яке набрало законної сили), крім іншого, визнано недійсним свідоцтво від 17.03.1999р. про право власності ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на будівлі і споруди пансіонату з лікуванням «Скадовськ» Миколаївського відділення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» (місцезнаходження Херсонська область, м.Скадовськ, вул.Набережна,1).

Колегія суддів зазначає, що на момент створення АТ "Укрпрофоздоровниця" рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 районної ради міста Києва №971 від 23.12.1991р. та передання майна до його статутного фонду існував Фонд державного майна Української РСР, на який було покладено виконання таких завдань: організація роботи та оформлення переходу в юрисдикцію Української РСР державних підприємств і організацій союзного підпорядкування, визначення форм і порядку зміни державної власності, нагляд за ефективністю використання і здійснення акціонування державного майна УРСР (п.1 ОСОБА_4 Кабінету міністрів Української РСР від 19.08.1991р. №158 «Питання Фонду державного майна Української РСР»). Крім того, ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990р. №506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок, що санаторно-курортні заклади є державною власністю не заслуговують на увагу, оскільки на законодавчому рівні було передбачено, що внаслідок передачі майнових комплексів у відання Української республіканської ОСОБА_4 профспілок, правонаступником якої після розпаду СPCP стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому Федерація професійних спілок України, форма їх власності не змінюється і передане майно залишається у власності держави.

Незазначення позивачем того, яке саме майно ДП "Санаторій для дітей з батьками "Скадовськ" було передано в 1960 році профспілкам не має суттєвого значення для вирішення даного спору, позаяк майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю.

Твердження ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про недоведеність прокурором та Фондом держмайна України поважності пропуску строків позовної давності колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем не пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом з підстав, висвітлених судом апеляційної інстанції у тексті даної постанови.

Інші доводи апеляційної скарги відтворюють мотиви відзиву на позовну заяву скаржника, що були подані останнім під час розгляду справи судом першої інстанції, не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 12.09.2011р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, зміні або скасуванню не підлягає, відтак - залишається без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 12.09.2011р. по справі №5024/1403/2011 залишити без змін.

ОСОБА_4 в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 14.11.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Поліщук Л.В.