ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2016 р. Справа № 925/1249/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача представник не зявився,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СГ-Транс,

с. Вільшана, Недригайлівського району, Сумської області

до товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс,

с. Іркліїв, Чорнобаївського району, Черкаської області

про стягнення 12 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю СГ-Транс до товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс про стягнення заборгованості, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортної експедиції від 29 червня 2016 року за №85 в розмірі 12 000 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03 листопада 2016 року.

Розгляд справи здійснюється після відкладення.

Сторони в судове засідання не зявилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати до суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 29 червня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю СГ-Транс (перевізник) було укладено договір транспортної експедиції за №85.

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору експедитор зобовязався доручити, а перевізник - надати послуги з організації міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів по/із території України, транзитних перевезень вантажів через територію України та інших країн із залученням транспорту перевізника на умовах, вказаних в даному договорі і додатках до нього, які є невідємною частиною вказаного договору.

Згідно ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно п. 1.3. договору кількість і вид вантажу, графік подачі транспортних засобів, вартість перевезення, а також інші необхідні умови вказуються у разових заявках на кожне перевезення.

Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на протязі 15 банківських днів з дати надання наступних документів: оригінал рахунку, актів виконаних робіт, двох оригіналів товарно - транспортних накладних з відміткою отримувача вантажу, якщо інше не передбачено в заявці (п. 4.4. договору).

На виконання умов договору сторонами було оформлено заявку на перевезення вантажів у міжнародному сполученні №86 від 29 червня 2016 року щодо перевезення запасних частин вагою 20 тон за маршрутом м. Ярославль (Росія) м. Кременчук (Україна).

Вартість послуг узгоджена у заявці склала 26 000 грн. 00 коп. Оплата наданих послуг повинна була здійснюватися після отримання оригіналів документів протягом 10 банківських днів на розрахунковий рахунок.

Договір-заявка є актом виконаних робіт після перевезення вантажу, якщо кожна із сторін письмово протягом 3 днів не надіслала претензію або лист-претензію.

Документи відправляються Новою ОСОБА_2 за адресою: ОСОБА_2, м. Кременчук склад №2 товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс, НОМЕР_1 протягом 7 днів після розвантаження і повідомити номер відправки (додаткові умови заявки №86).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані транспортно - експедиційні послуги з організації перевезення вантажу за вищевказаним маршрутом, що підтверджується копіями міжнародних автомобільних накладних СМR №037978, 037972.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Загальна вартість транспортно - експедиційних послуг складає 26 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Відповідачем було сплачено лише 14 000 грн. 00 коп. за надані позивачем послуги, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 17-18).

В звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, умовами договору-заявки передбачено сплату наданих послуг після отримання оригіналів документів протягом 10 банківських днів.

На адресу відповідача було направлено оригінали документів поштовим перевізником товариством з обмеженою відповідальністю Нова Пошта за накладною №7477. Вказані документи, згідно даних сервісу відстеження товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта, що знаходяться на офіційному веб-сайті поштового перевізника були отримані відповідачем 08 липня 2016 року.

Заперечень щодо неотримання від позивача повного комплекту документів відповідач не надав.

Під час розгляду спору відповідач також не спростував доводів позивача щодо належного виконання своїх зобовязань з надання послуг.

Таким чином строк оплати наданих позивачем послуг настав 22 липня 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено належними доказами факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за надані послуги в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином кошти в розмірі 12 000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 44 ГПК України оплата послуг адвоката включена до складу судових витрат.

Господарські витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ГПК України: при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача понесених витрат на послуги адвоката в розмірі 1 500 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом ОСОБА_3 було отримано від позивача гонорар в розмірі 1 500 грн. 00 коп., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №01-10 від 03 жовтня 2016 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Правила адвокатської етики, затверджені Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 17 листопада 2012 року, визначають уніфіковане тлумачення норм адвокатської етики, у тому числі щодо винагороди адвоката за виконані ним дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ст. ст. 27, 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги;

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення, якщо обов'язок клієнта з погашення цих витрат визначено договором або визначений законом;

В договорі про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і таке інше) та може бути визначений їх обсяг;

Якщо необхідність несення фактичних витрат певних додаткових видів або збільшення їх орієнтовного обсягу, визначеного раніше, з'ясувалася після укладення договору, адвокат повинен негайно повідомити про це клієнта та отримати його згоду на погашення необумовлених раніше видатків.

Крім того в абз. 3 п. 6.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, враховуючи співрозмірність заявлених позовних вимог, а також розмір мінімальної заробітної плати встановленої законодавством, суд вважає що понесені позивачем витрати в розмірі 1 500 грн. 00 коп. підлягають відшкодуванню відповідачем.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс, вул. Жовтнева, 48, с. Іркліїв, Чорнобаївського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 36782782, р/р 5191 в ПАТ Правекс Банк, МФО 380838 на користь товариства з обмеженою відповідальністю СГ-Транс, вул. Леніна, 16, с. Вільшана, Недригайлівського району, Сумської області, ідентифікаційний код 34923163, р/р 6816 в ПАТ КБ ПриватБанк, МФО 337546 12 000 грн. 00 коп. боргу, 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору та 1 500 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Суддя А.В.Васянович