ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/2965/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Інвест», м. Вишневе

про стягнення 63225,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Інвест» (далі відповідач) про стягнення 63225,00 грн.

Провадження у справі №911/2965/16 порушено відповідно до ухвали суду від 13.09.2016 року та призначено справу до розгляду на 29.09.2016 року.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 29.09.2016 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.09.2016 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. Розгляд справи відкладався на 13.10.2016 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 13.10.2016 року не зявився.

Представник позивача витребуваних ухвалою суду документів у судове засідання 13.10.2016 року не надав. Розгляд справи відкладався до 10.11.2016 року.

В судовому засіданні 10.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що в квітні 2016 року по залізничній накладній № 33266891 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці зі станції Ірша Південно-Західної залізниці на адресу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» в залізничному вагоні № 66377516 був відправлений вантаж - «Пиломатеріали не поіменовані алфавіті», відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРАНС-ІНВЕСТ».

06.05.2016 року на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було проведено контрольне зважування вагону № 66377516. В результаті чого, було встановлено що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній № 33266891 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає масі вантажу, встановленій на станції Запоріжжя-Ліве, а саме, за накладною № 33266891 щодо вагону № 66377516 по накладній маса нетто 61200 кг, а при перевірці маса нетто 55650 кг, тобто різниця в масі склала -5550 кг.

Позивач зазначає, що переважування проводилось на 150-тоних вагонних вагах Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», повірених 03.10.2015 року.

У звязку з чим, у відповідності з ст. 129 Статуту та п. 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 року № 334, було складено комерційний акт АА № 036963/521 від 06.05.2016 року.

По прибуттю вагону № 66377516 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, на підставі комерційного акту АА № 036963/521 від 06.05.2016 року складеного ст. Запоріжжя - Ліве, було здійснено перевірку вантажу. Під час перевірки встановлено що різниці проти маса вантажу вказаної в комерційному акті немає. Про дані обставини зроблено відповідний запис в розділі «Є» комерційного акту.

Згідно зі ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Стаття 118 Статуту залізниць України передбачає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним згіначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і ві.-рат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Згідно з накладною № 33266891, сума провізної плати, нарахованої відправнику по станції відправлення за вагон № 66377516 складає 12645,00 грн. У звязку з чим, позивачем на підставі комерційного акту АА № 036963/521 від 06.05.2016 року та ст. 118 Статуту залізниць України розраховано штрафу в сумі 63225,00 грн.

Оскільки, відповідний штраф відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 63225,00 грн. штрафу.

Відповідач в ході розгляду спору надав відзив, в якому оспорює законність укладання комерційного акту серії АА №036963/521 від 06.05.2016 року про фіксування факту зменшення маси нетто від заявленої в залізничній накладній.

Зокрема, відповідач зазначив, що під час оформлення перевізних документів відповідачем було зазначено в накладній № 33266891 масу вантажу 61200 кг. Відповідачем перед відвантаженням вантажу було здійснено зважування вагону з вантажем на вагонних вагах ТОВ «Аден Делюкс», повірених 10.03.2016 року.

При контрольному зважуванні вагону №66377516 позивачем переважування проводилось на вагонних вагах Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», повірених 03.10.2015 року.

Також позивачем було надано копію технічного паспорта вагонних вагів № 088 Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», в якому зазначено, що міжповірочний інтервал ЗВВТ проводиться раз в 12 місяців, а інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 6 місяців. Також в наданій копії технічного паспорта вагонних вагів № 088 вказано, що наступний строк огляду перевірки вагонних вагів необхідно провести 03.04.2016 року.

Таким чином, відповідач стверджує, що переважування вагону №66377516 позивачем здійснювалось 06.05.2016 року на вагах, які не пройшли огляду-перевірки ЗВВТ, яка повинна проводитись раз в шість місяців, про що свідчить відсутність відповідної відмітки у технічному паспорті залізничних вагів №088.

Відповідно п. 3.46 «Інструкція про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністра інфраструктури України №442 від 31.07.2012 року, не допускається заїзд рухомого складу на вагонні ваги, які не пройшли необхідного діагностичного обстеження, мають прострочені терміни повірки чи огляду-перевірки.

Також, відповідач зазначає, що про те, що залізничні ваги №088, на яких проводилась контрольне переважування, не пройшли чергового огляду-перевірки, свідчить копія технічного паспорту, в якому відсутня відмітка про проведення чергового огляду-перевірки, яка завірена підписом юрисконсульта та печаткою структурного підрозділу «Запорізької дирекції залізничних перевезень» з зазначенням дати завірення 02.09.2016 року. Що свідчить про відсутність огляду-перевірки вагонних вагів №088 на час завірення копії технічного паспорту залізничних вагів №088, тоб то станом на 02.09.2016 року.

В той час, як в розділі «Д» комерційного акту серії АА №036963/521 від 06.05.2016 року зазначено, що зважування здійснювалось на справних електронних вагонних вагах №088, повірених 03.04.2016 року, що суперечить даним, вказаним, в завіреній 02.09.2016 року копії технічного паспорта вагонних вагах №088 та в позовній заяві.

Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що докази, вказані в позовній заяві, є неналежними, так як контрольне переважування вагону №66377516 здійснювалось на вагах, які не пройшли черговий огляд-перевірку, тому їх покази вимірів не можуть вважатись достовірними. Відповідно комерційний акт серії АА №036963/521 від 06.05.2016 року, був складений з порушенням норм чинного законодавства, а саме з порушенням «Інструкція про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністра інфраструктури України №442 від 31.07.2012 року.

У звязку з чим, судом досліджено та встановлено, що до позовної заяви було надано завірені копії частини аркушів технічного паспорту вагонних вагів № 088 Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

В ході розгляду спору позивачем надано технічний паспорт, копія якого завірена 08.11.2016 року і долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що 04.04.2016 року згідно акту № 20202965 від 04.04.2016 року проведено огляд-перевірку вагів взірцевими гирями власності комбінату, 08.04.2016 року проведено огляд-перевірку вагів щодо метрологічних характеристик вагів за допомогою еталонів, погрішностей не виявлен. За наслідками проведення повірки 03.10.2016 року встановлено, що ваги відповідають вимогам і придатні для використання.

Відповідними доказами позивача спростовуються викладені у відзиві обставини та заперечення.

Враховуючи, що згідно наданого відповідачем технічного паспорту ваги станції відправника придатні до використання і за даними технічного паспорту ваги, які використовувались позивачем при контрольному зважуванні були придатні до використання, дані обох засобів зважування є достовірними і за їх показниками виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеній в накладній.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3 «Правил оформлення перевізних документів», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084 (далі - Правила), на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Форми бланків перевізних документів, затверджені наказом Мінтрансу від 19.11.1998 року №460 «Про затвердження бланків перевізних документів». Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу. Бланки цих документів видаються вантажовідправникам за плату згідно з тарифом. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно з п. 5 Наказу Мінтрансу від 21.11.2000 року № 644 «Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів», загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Таким чином, масу вантажу визначає вантажовідправник, який і несе відповідальність за достовірність внесених до залізничної накладної відомостей.

Недостовірність даних є суттєвим порушенням, яке може мати негативні наслідки для вантажоперевізника, тому за таке порушення передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно положень ст.24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним означенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як визначено п. 6 в Розясненні Вищого господарського суду від 29.05.2002 року № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній (п.6.2.).

Статут не містить чітких приписів стосовно того, якій саме залізниці (відправлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення вказаного штрафу, тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні.

Оскільки накладна є письмовою формою договору перевезення вантажу, що укладається вантажовідправником із залізницею згідно зі статтею 24 Статуту і вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то й відповідачем за позовами про стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача має бути відправник вантажу (п. 6.3.).

Таким чином, оскільки відповідачем в залізничній накладній № 33266891 на перевезення неправильно визначено масу вантажу, що виявлено позивачем на станції під час контрольного зважування, з відповідача підлягає стягненню штраф відповідно до ст. 118 Статуту в пятикратному розмірі провізної плати 12645,00 грн.х5, що складає 63225,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Транс-Інвест» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул Балукова, 1, код 37756769) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) 63225,00 грн. штрафу та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 23.11.2016 року