ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"15" листопада 2016 р. Справа № 911/1168/16

Суддя А.С. Грєхов, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву комунального підприємства Данилівської сільської ради № 297 від 05.10.2016 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача комунального підприємства Данилівської сільської ради

про стягнення заборгованості у розмірі 139 298,08 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 14-75 від 21.04.2016,

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 296 від 06.10.2016,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.10.2016 року до Господарського суду Київської області від комунального підприємства Данилівської сільської ради надійшла заява № 297 від 05.10.2016 про розстрочку виконання рішення суду, у якій боржник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 за зазначеним ним графіком погашення заборгованості.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначає, що на сьогоднішній день фінансове становище підприємства є дуже скрутним та важким, а тому відповідач потребує розстрочки виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.11.2016 прийнято до розгляду заяву комунального підприємства Данилівської сільської ради № 297 від 05.10.2016 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників сторін на 15.11.2016.

15.11.2016 у судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд вважає, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства Данилівської сільської ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у розмірі 40 814,75 грн, 87 447,53 грн інфляційних втрат, 3% річних у сумі 3 814,18 грн та 1 981,14 грн судового збору.

03.11.2016 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного Господарського суду від 07.09.2016 року видано відповідний наказ.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Пунктом 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2. цієї ж постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду заяви відповідачем у відповідності до ст. ст. 33, 121 Господарського процесуального кодексу України, не було надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 або роблять його неможливим, а саме відсутність майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо, що в свою чергу могло б бути підставою у відповідності до положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, для реалізації судом права на розстрочку виконання вищевказаного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач обґрунтовує можливість виконання рішення суду від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 шляхом розстрочення його виконання терміном на 18 місяців рівними частинами до сплати у розмірі 7 447,64 грн.

У своїй заяві про розстрочку виконання рішення суду відповідач не зазначив обставини і не обґрунтував можливість виконання рішення суду саме відповідно до поданого ним графіку погашення заборгованості: розстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 терміном на 18 місяців рівними частинами до сплати у розмірі 7 447,64 грн.

Крім того, відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, що б підтверджували вжиття ним заходів по врегулюванню питання розстрочення виконання рішення суду із самим позивачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачем не надано господарському суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували неможливість виконання рішення суду у інший спосіб, ніж виконання відповідачем рішення суду шляхом перерахування позивачу грошових коштів, що відповідачем не зазначено обставини і не обґрунтовано можливість виконання рішення суду саме відповідно до поданого ним графіку погашення заборгованості (розстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16 терміном на 18 місяців рівними частинами до сплати у розмірі 7 447,64 грн, що відповідач не вживав будь-яких заходів по врегулюванню питання розстрочення виконання рішення суду із самим позивачем, що сторони не дійшли згоди щодо розстрочення виконання рішення суду, то у господарського суду відсутні правові підстави для реалізації його права на розстрочення виконання рішення суду, а тому господарський суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви № 297 від 05.10.2016 комунального підприємства Данилівської сільської ради про розстрочку виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/1168/16.

Суддя А.С. Грєхов