ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2016 року Справа № 922/4757/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Жукової Л.В. (доповідач),
суддів:Погребняка В.Я., Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор" Безпалого С.О.
на ухвалугосподарського суду Харківської області від 31.08.2016
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016
у справі № 922/4757/13 господарського суду Харківської області
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.08.2016р. (суддя Савченко А.А.) в задоволенні заяви ліквідатора про встановлення розміру винагороди ліквідатора та затвердження витрат у ліквідаційній процедурі відмовлено, в задоволенні заяви ліквідатора про затвердження розміру оплати послуг відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 (колегія суддів: Фомін В.О., Крестьянінов О.О., Шевель О.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 у справі №922/4757/13 залишено без змін.

До Вищого господарського суду України від ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор" Безпалого С.О. (далі за текстом - скаржник) надійшла касаційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі № 922/4757/13 у якій скаржник просить суд скасувати вищезазначені судові рішення; винести нове рішення у справі № 922/4757/13, яким задовольнити заяву ліквідатора про встановлення розміру винагороди ліквідатора та затвердження витрат у ліквідаційній процедурі, задовольнити заяву ліквідатора про затвердження розміру оплати послуг.

Подана скаржником касаційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі № 922/4757/13 не відповідає вимогам ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 11113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 1 статті 106 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Статтею 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено перелік судових рішень, що підлягають оскарженню у процедурі банкрутства.

Зокрема, згідно з цією статтею, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення, прийняті у справі про банкрутство, тягне за собою наслідки у вигляді відмови в прийнятті відповідної апеляційної або касаційної скарги.

Аналогічний правовий висновок наведений в постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14 та від 23.12.2015 у справі № 903/33/15.

Згідно ст. 11128 Господарського процесуального Кодексу України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що у даному випадку предметом касаційного оскарження є ухвала господарського суду Харківської області від 31.08.2016 якою відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про встановлення розміру винагороди ліквідатора та затвердження витрат у ліквідаційній процедурі, а також постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016, якою ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 у справі № 922/4757/13 залишено без змін.

Можливість касаційного оскарження судового рішення в справі про банкрутство про відмову в задоволенні заяви ліквідатора про встановлення розміру винагороди ліквідатора та затвердження витрат у ліквідаційній процедурі, згідно положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачена.

Оскільки, положення ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містять вичерпний перелік судових рішень у справі про банкрутство, що підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку про необхідність відмовити ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор" Безпалому С.О. у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі № 922/4757/13.

Керуючись ст.ст. 62, 86, 107, 11113 Господарського процесуального Кодексу України, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю "Сламкерамогнеупор" Безпалому С.О. у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.08.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 у справі № 922/4757/13.

Головуючий суддя:Л.В. Жукова
Судді:В.Я. Погребняк
О.Є. Короткевич