КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" листопада 2016 р. Справа №910/4811/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Укржитлосервіс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 року

у справі № 910/4811/15-г (суддя Отрош І. М.)

за скаргою Державного підприємства «Укржитлосервіс» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/4811/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Державного підприємства «Укржитлосервіс»

про стягнення 11355883 грн. 27 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Укржитлосервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» суму основного боргу у розмірі 8261860 грн. 01 коп., пеню у розмірі 100589 грн. 15 коп., 3% річних у розмірі 492870 грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 2399974 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 73080 грн. 00 коп.

08.05.2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/4811/15-г видано наказ.

28.09.2016 року до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Укржитлосервіс» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/4811/15-г надійшла скарга, в якій скаржник просив суд: 1) визнати дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ВП№48064487 від 14.09.2016 року в частині арешту грошових коштів на рахунках Державного підприємства «Укржитлосервіс» № 9203 та № 9380, відкритих в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк», протиправними; 2) визнати недійсною постанову про арешт коштів боржника ВП№48064487 від 14.09.2016 в частині арешту грошових коштів на рахунках Державного підприємства «Укржитлосервіс» № 9203 та № 9380, відкритих в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк»; 3) зняти арешт з грошових коштів Державного підприємства «Укржитлосервіс», що знаходяться на рахунках № 9203 та № 9380, відкритих в Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 року скаргу Державного підприємства «Укржитлосервіс» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/4811/15-г задоволено частково.

Визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника ВП№48064487 від 14.09.2016 в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № 9380.

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Державне підприємство «Укржитлосервіс» оскаржило її в апеляційному порядку та просить скасувати її в частині відмови у задоволенні скарги.

Судовою колегією було встановлено наступне.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному місячному розмірі від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду сплачується на підставі пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в одному розмірі мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена в розмірі 1 378,00 грн., від розміру якої й справляється судовий збір. Таким чином, розмір ставки судового збору, який підлягає сплаті за апеляційне оскарження ухвали суду складає 1 378,00 грн.

Проте, апелянтом не додано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги й в тексті скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. Згадане клопотання мотивоване арештом коштів боржника.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Таким чином, право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору, звільнити сторону від його сплати або відстрочити.

Колегія суддів розглянувши подане клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з накладенням арешту на кошти, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Скаржником не було подано до апеляційної скарги, доказів, які б свідчили про неможливість вчасно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, або докази того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Наведені, апелянтом підстави для звільнення від сплати судового збору, зокрема, накладення арешту не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для звільнення сплати судового збору.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору, або клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 року у справі № 910/4811/15-г повернути Державному підприємству «Укржитлосервіс» без розгляду.

2. Матеріали справи № 910/4811/15-г повернути за належністю до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко