ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" листопада 2016 р. Справа № 925/1140/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1 прокурор відділу прокуратури Черкаської області,

від позивача представник не зявився,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області в

інтересах держави в особі ОСОБА_2 національного

університету садівництва, м. Умань, Черкаської області

до сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю Агрофірма Корсунь,

м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулася Звенигородська місцева прокуратура Черкаської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 національного університету садівництва до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корсунь про визнання недійсним договору від 28 лютого 2016 року про навчально-науково-виробничу співпрацю, укладеного між відокремленим структурним підрозділом Тальянківським агротехнічним коледжем ОСОБА_2 національного університету садівництва та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корсунь.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19 вересня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 06 жовтня 2016 року.

Проте, судове засідання 06 жовтня 2016 року не відбулося.

З 18 жовтня 2016 року по 28 жовтня 2016 року головуючий суддя по даній справі перебував у відпустці.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31 жовтня 2016 року розгляд справи призначено на 17 листопада 2016 року.

Викликані в судове засідання представники сторін не зявилися, позивач про причини неявки суд не повідомив.

Позивач належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

До початку розгляду справи по суті від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ст. 81 ГПК України, а також телеграма про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку, що останнє задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Строк вирішення даного спору закінчується 19 листопада 2016 року, а відповідних клопотань в порядку ст. 69 ГПК України про продовження строку розгляду спору від сторін до суду не надходило.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Звертаючись до суду з відповідним позовом прокурор вказував, що спірний договір є удаваним, оскільки вчинений сторонами для приховування договору оренди землі, при цьому прокурор визначив позивачем ОСОБА_2 національний університет садівництва.

Організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, ст. 152 Земельного кодексу України відносить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин.

Згідно зі статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України Про центральні органи виконавчої влади. Частиною 7 статті 5 цього Закону встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (надалі - Порядок). Відповідно до пункту 4 цього Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Пунктом 6 Порядку визначено, що права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до утвореного органу виконавчої влади у разі перетворення органу виконавчої влади.

Згідно із пунктом 12 Порядку орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади ліквідовано Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру.

В пунктах 5, 6 цієї постанови зазначено: установити, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.

25 вересня 2014 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року, серед основних завдань якого зазначено, зокрема, реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, в тому числі державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах. Держгеокадастр вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону.

Отже, до повноважень вищезазначеного відповідального органу, наділеного функціями державного нагляду та контролю з дотримання земельного законодавства під час використання земельних ділянок, належить на даний час і здійснення контролюючих функцій за дотриманням земельного законодавства.

У постанові від 23 березня 2012 року № 7 Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам пленум Вищого господарського суду України розяснив, що у випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Крім того, Законом України від 14 жовтня 2014 року N1697-VII Про прокуратуру (далі - Закон), який набрав чинності 15 липня 2015 року, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зокрема до статей 2 та 29.

Зазначеними статтями ГПК регламентовано участь прокурора у розгляді справ.

Відповідно до чинної редакції статті 29 ГПК прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва.

Підстави представництва прокурором інтересів держави визначені статтею 23 Закону, а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Господарським судам слід враховувати, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Отже, у разі подання прокурором позову в інтересах держави господарський суд повинен оцінити правильність визначення прокурором позивача. У разі неправильного його визначення потрібно повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК. У випадку ж невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва господарські суди повинні повернути такі заяви на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК, як це зокрема вказується в листі Вищого господарського суду України від 23 лютого 2016 року № 01-06/348/16 Про деякі питання застосування положень Закону України Про прокуратуру щодо представництва прокуратурою інтересів держави в господарському суді.

Визначений прокурором позивач не є органом державної влади, орган місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки прокурором неправильно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у даних спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне позов залишити без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, прокурор не позбавлений права на звернення до суду для захисту інтересів держави в загальному порядку.

Про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу (ч. 2 ст. 81 ГПК України).

Оскільки позов залишено без розгляду, то клопотання прокуратури про залучення Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Черкаській області до участі у справі в якості третьої особи задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються між сторонами на підставі ст. 49 ГПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст.ст. 93, 106 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович