РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016Справа №910/16676/16
За позовом Приватного підприємства «Аметістум»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про зміну умов договору

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «Аметістум» (далі позивач) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі відповідач) про зміну умов договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необхідність внесення змін до п. 5.4 Договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні №1010 від 12.10.2004, укладеного між позивачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України, а саме в частині продовження строків його дії до 12.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 порушено провадження у справі №910/16676/16, розгляд справи призначено на 10.10.2016.

07.10.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 10.10.2016 представники сторін не зявились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 10.10.2016 не зявились, а також у звязку із невиконанням сторонами вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 про порушення провадження у справі № 910/16676/16, розгляд справи було відкладено на 07.11.2016.

У судове засідання 07.11.2016 представник позивача зявився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання також зявився, проти позову заперечив у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.11.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі продавець, відповідач) та Приватним підприємством «Аметістум (далі покупець, позивач) було укладено Договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні №1010 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив обєкт незавершеного будівництва лабораторно-експериментальний корпус, місце знаходження якого: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8 (далі обєкт) і зобовязується прийняти цей обєкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. та п. 1.3. договору обєкт продано для завершення його будівництва з можливою зміною його первісного призначення протягом чотирьох років з моменту підписання цього договору. Право власності на обєкт переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі.

Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 20.05.2004 №128, початкова вартість продажу обєкта на аукціоні з урахуванням податку на додану вартість становить 999843,60 грн. Згідно з протоколом аукціону від 08.10.2004 №1, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 11.10.2004 №343, остаточна ціна продажу обєкта з урахуванням податку на додану вартість становить 1099828,00 грн. (п. 1.4., 1.5. договору).

Відповідно до п. 1.6. договору вказаний в цьому договорі обєкт продано за 1099828,00 грн.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору сторони погодили, що передача обєкта здійснюється продавцем покупцю в пятиденний термін після сплати повної ціни продажу обєкта. Передача обєкта продавцем і прийняття обєкта покупцем посвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Пунктами 5.4. та 5.8. договору визначено, що покупець зобовязаний завершити будівництво обєкта з можливою зміною його первісного призначення протягом чотирьох років з моменту підписання цього договору. Покупець зобовязаний питання відведення, купівлі або оренди земельної ділянки під обєктом вирішити самостійно в установленому законом порядку.

Як передбачено пунктами 11.2. та 11.3. договору, у разі неможливості завершення будівництва обєкта в установлений цим договором строк за наявності відповідних обґрунтувань строк завершення будівництва може бути змінений за спільним рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

Всі зміни та доповнення до договору здійснюються тільки в письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату і реєстрацією у відповідних органах місцевого самоврядування у місячний термін з моменту підписання.

31.12.2004 сторонами було підписано Акт приймання-передачі обєкта незавершеного будівництва державної власності №1090, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає проданий шляхом продажу на аукціоні обєкт незавершеного будівництва державної власності лабораторно-експериментальний корпус, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8, згідно з протоколом аукціону від 08.10.2004 №1, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 11.10.2004 №343, за ціною продажу з урахуванням податку на додану вартість 1099828,00 грн., сума податку на додану вартість становить 183304,67 грн., ціна продажу без урахуванням податку на додану вартість становить 916523,33 грн.

У подальшому, 15.01.2009 між сторонами було укладено Договір №1010/1 про внесення зміні і доповнень до Договору №1010 від 12.10.2004 купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні, відповідно до умов якого, на виконання пункту 2 рішення Київської міської ради від 27.11.2008 №647/647 «Про надання дозволу приватному підприємству «Аметістум» на продовження строку завершення будівництва обєкта незавершеного будівництва лабораторно-експериментального корпусу на вулиці Алма-Атинській, 8 у Дарницькому районі міста Києва» та відповідно до Закону України «Про основи містобудування» внесено зміни до п. 5.4. Договору купівлі-продажу №1010 від 12.10.20004 обєкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні.

Так, сторони дійшли згоди викласти п. 5.4. у наступній редакції: «Завершити будівництво обєкта з можливою зміною його первісного призначення до 12 жовтня 2012 року. Документом, що підтверджує закінчення будівництва є Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта».

У позовній заяві, позивач зазначає, що в обумовлений договором строк будівництво обєкта завершене не було, хоча ним були вжиті можливі і необхідні заходи, щодо оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8.

Зокрема, за твердженням позивача, ПП «Аметістум» зверталось до Київської міської ради із відповідним клопотанням про надання земельної ділянки в користування (оренду), без зміни цільового використання, розгляд якого завершився у вересні 2009 року. Про результати розгляду вказаного клопотання, позивачу було повідомлено листом №03-473/27094 від 16.09.2010 з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Згідно з даним листом позивача повідомлено про те, що клопотання № К-9518 від 05.04.2007 залишено без розгляду, у звязку із прийняттям нового порядку передачі в користування земельних ділянок у м. Києві.

Для повторного звернення із клопотанням до Київської міської ради про надання в користування земельної ділянки, позивачу, згідно з новим порядком передачі в користування земельних ділянок у м. Києві, необхідно було подати разом із клопотанням нотаріально засвідчену згоду від попереднього землекористувача, яким на дату звернення був Державний аварійно-технічний центр ДП «НАЕК «Енергоатом».

Однак, ДП «НАЕК «Енергоатом» у листі №2685/28 від 20.02.2015 повідомило, що повернуло оригінал Державного акта на право користування землею (П-КВ №007316) до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації з метою його скасування.

Позивач зазначає, що звертався до Київської міської ради із проханням розглянути на сесії питання, щодо припинення Державному аварійно-технічному центру ДП «НАЕК «Енергоатом» права користування земельною ділянкою, на яке отримало лист №05707-3062 від 27.02.2015 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відповідно до якого, станом на 27.02.2015 рішення Київською міською радою про припинення права постійного користування земельною ділянкою не приймалось.

Таким чином, позивач вважає, що відмова ДП «НАЕК «Енергоатом» надати нотаріальну згоду та бездіяльність Київської міської ради, щодо вирішення питання про припинення права користування земельною ділянкою за попереднім землекористувачем, позбавляє позивача можливості виконати умови договору купівлі-продажу від незалежних від нього причин та відповідно не має можливості розпочати законне будівництво (реконструкцію) обєкта незавершеного будівництва лабораторно-експериментального корпусу, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8.

Крім того, позивач зазначає, що тривалий час не мав можливості отримати проектно-кошторисну і виконавчу документацію на обєкт незавершеного будівництва, оскільки неодноразові звернення до відповідача і до колишнього балансоутримувача Державного аварійно-технічного центру ДП «НАЕК «Енергоатом» залишились без задоволення, у звязку із чим, позивач був змушений самостійно, за власні кошти, вживати заходів щодо відновлення відповідної документації за допомогою ТОВ «Інноваційне будівельне проектування», з яким було укладено Договір від 31.01.2011.

Позивач також наголошує, що укладаючи договір купівлі-продажу, сподівався на отримання частини коштів, необхідних для інвестування в обєкт незавершеного будівництва, від кредитних установ, однак, через затримку допущену з боку Київської міської ради, укладення договору оренди земельної ділянки, жоден із банків, із яким було досягнуто попередньої згоди про кредитування, не погодився надати відповідний кредит, що істотно вплинуло на виконання позивачем своїх обовязків за договором купівлі-продажу.

Разом з тим, як стверджує Приватне підприємство «Аметістум», воно неодноразово зверталося до відповідача із заявами (№10/10 від 10.10.2012, №05/11/12 від 05.11.2012, №24/07/13 від 24.07.2013, №23/05 від 23.05.2014, №30/06 від 30.06.2015), в яких повідомляло про стан виконання договору купівлі-продажу та причини, що не залежать від його волі та які перешкоджають завершити виконання відповідних зобовязань взятих за умовами договору, в звязку з чим просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву погодити внесення змін до договору купівлі-продажу.

Проте, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву не погодило внесення таких змін, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору купівлі-продажу, а саме про викладення п. 5.4. договору купівлі-продажу, з рахуванням Додаткової угоди в наступній редакції: «Завершити будівництво обєкта з можливою зміною його первісного призначення до 12 жовтня 2019 року.

Документом, що підтверджує закінчення будівництва є Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва обєкта».

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є зокрема встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно зі ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", цього Закону, інших законів України з питань приватизації (ч. 2 ст. 7 Закону «Про приватизацію державного майна»).

Процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених державними органами приватизації визначає Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затверджений наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605 (далі Порядок).

Пунктом 1.2. Порядку визначено, що внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна (далі - договір купівлі-продажу) здійснюється шляхом укладання між державним органом приватизації (далі - орган приватизації) та власником об'єкта приватизації (далі - власник) договору про внесення змін до договору купівлі-продажу (далі - договір про внесення змін). Якщо об'єкт приватизації був відчужений покупцем державного майна під час дії зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу цього майна, зміни до договору купівлі-продажу вносяться шляхом укладання договору про внесення змін до нього між органом приватизації та власником об'єкта приватизації, до якого відповідно до законодавства перейшли зобов'язання, визначені для покупця державного майна договором купівлі-продажу.

Право внесення пропозицій щодо змін умов договору купівлі-продажу мають орган приватизації, який уклав договір купівлі-продажу, та власник (п. 1.3. Порядку).

Пунктом 3.1. Порядку передбачено, що зміни до договорів купівлі-продажу щодо перенесення строків виконання зобов'язань на пізніший строк порівняно зі строком, установленим договором купівлі-продажу, вносяться за таких умов: достатня обґрунтованість необхідності внесення таких змін; недопущення зменшення фактичних обсягів зобов'язань, яке може статися внаслідок можливих протягом періоду їх виконання інфляційних процесів.

Порядок підготовки проекту договору про внесення змін визначений у главі IV Порядку.

Так, проект договору про внесення змін готується з урахуванням вимог чинного на час його укладання законодавства. Він має також ураховувати чинність вимог законодавства щодо інших умов договору купівлі-продажу, до якого вносяться зміни.

Якщо ініціатором внесення змін до договору купівлі-продажу виступає власник, то пропозиції щодо внесення зазначених змін подаються ним у листі, що направляється органу приватизації, з яким укладався договір купівлі-продажу, за його місцезнаходженням.

Орган приватизації в двотижневий строк з моменту надходження пропозицій щодо внесення змін до договору купівлі-продажу у разі відсутності всіх необхідних документів для прийняття остаточного рішення визначає перелік таких документів і повідомляє про це заявника листом.

До переліку цих документів можуть належати: техніко-економічне обґрунтування внесення змін до договору купівлі-продажу; уточнений бізнес-план розвитку підприємства в частині інвестиційних зобов'язань; звіт про стан виконання договірних умов на день подання пропозиції про внесення змін до договору купівлі-продажу та підтверджувальні документи; проект договору про внесення змін до договору купівлі-продажу; письмова згода з проектом договору про внесення змін керівника товариства, пакет акцій якого був об'єктом купівлі-продажу (відповідно до статуту - письмова згода керівника, рішення правління або загальних зборів, засвідчені печаткою).

У разі внесення змін до договорів купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва заявник, крім документів, визначених у цьому пункті, повинен надати рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду.

Визначені органом приватизації документи подаються власником до органу приватизації, де реєструються в установленому законодавством порядку.

У двадцятиденний строк після одержання від власника всіх потрібних документів їх розглядає орган приватизації. Якщо зауваження відсутні, то договір про внесення змін підписується органом приватизації. (п. 4.1.-4.5. Порядку).

Як зазначалося вище, Приватне підприємство «Аметістум» стверджує, що зверталося до відповідача із заявами №10/10 від 10.10.2012, №05/11/12 від 05.11.2012, №24/07/13 від 24.07.2013, №23/05 від 23.05.2014 та №30/06 від 30.06.2015, в яких повідомляло про стан виконання договору купівлі-продажу і причини, що не залежать від його волі та які перешкоджають завершити виконання відповідних зобовязань взятих за умовами договору, в звязку з чим просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву погодити внесення змін до договору купівлі-продажу.

Втім матеріали справи не містять жодного доказу направлення листів №10/10 від 10.10.2012, №05/11/12 від 05.11.2012, №24/07/13 від 24.07.2013 та №30/06 від 30.06.2015 на адресу відповідача, а тому суд не приймає дані листи до уваги в якості належних та допустимих доказів здійснення позивачем пропозиції щодо внесення змін до спірного договору купівлі-продажу.

При цьому в матеріалах справи міститься відповідь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (№30-03/6304 від 13.06.2014) на лист позивача №23/05 від 23.05.2014, а тому суд виходить з того, що останній був направлений позивачем та отриманий відповідачем.

З листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву №30-03/6304 від 13.06.2014 вбачається, що відповідач проінформував Приватне підприємство «Аметістум», що відповідно до Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605, одним з документів, що надається до державного органу приватизації є рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду.

Під час розгляду справи судом не встановлено, а позивачем не надано доказів наявності рішення органу місцевого самоврядування про згоду на внесення змін до договору купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва.

Отже, враховуючи положення п. 4.3. Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605, за відсутності такого рішення органу місцевого самоврядування, у суду відсутні підстави для продовження терміну завершення будівництва обєкта приватизації.

Не заслуговують на увагу також і посилання позивача на істотні зміни обставин, що є підставою для внесення змін до договору купівлі-продажу, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Частиною 2 статті 652 ЦК України визначено сукупність необхідних умов, за яких договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони, у зв'язку з істотною зміною обставин, а саме:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачливості, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю всіх умов у сукупності, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільним кодексом України.У пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Метою зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни обставин, що не залежать від волі сторін. Зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що якщо сторони могли це передбачити, вони не уклали договір або уклали б його на інших умовах.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Принцип змагальності означає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, а також звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Крім того, даний принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

У силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, під доказуванням в судочинстві слід розуміти діяльність осіб, які беруть участь у справі, і суду, що здійснюється у передбаченій процесуальним законодавством формі, по встановленню юридично значущих фактів.

Позивач в порушення ст. ст. 33, 34 ГПК України не довів за допомогою належних і допустимих доказів наявності обставин і підстав, з якими закон пов'язує можливість внесення змін до договору. Доводи ж позивача фактично зводяться до перелічення кількості здійснених ним дій, вчинених на виконання спірного договору, що на думку суду, не є достатніми доказами на підтвердження істотної зміни обставин.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.11.2016.

Суддя О.А. Грєхова