ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви без розгляду

"11" листопада 2016 р. Справа № 911/3621/16

Суддя Кошик А. Ю., розглянувши матеріали

за позовом військової частини НОМЕР_1 , м.Бориспіль

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , м.Бориспіль

про стягнення 5362,75 грн.

встановив:
Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб`єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

В порушення зазначеної норми позовна заява не містить повного найменування відповідача, а саме ідентифікаційного номеру, що з огляду на п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України є безумовною підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України позовна заява повинна містити обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Позивачем в порушення зазначеної норми до позовної заяви не додано обгрнутованого розрахунку позову. Поданий розрахунок не може бути прийнятим судом, оскільки в ньому не зазначено за який рік виникла заборгованість та періодів прострочення. Також, в позовній заяві не обґрунтовано строків внесення платежів у відповідності до ст. 530 ЦК України з посиланням на відповідні умови договору.

Відповідно до абзацу 5 п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 р. підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.
Згідно з п. 3. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

В позовній заяві позивач просить суд відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочити сплату судового збору.

Зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В частині 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013р. № 7 клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Позивач зазначає, що військова частина не є бюджетною установою, а сплата судового збору здійснюється структурним підрозділом Міністерства оюорони України Департаментом фінансів МОУ через органи державної казначейської служби України. До позовної заяви додано рапорт начальника юридичної групи військової частини про сплату судового збору, однак відповіді на зазначений рапорт не додано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Подані позивачем до позовної заяви копії документів не можуть вважатися належними доказами в розумінні ст. 36 ГПК України, оскільки вони нерозбірливі та нечіткі, тому з них неможливо встановити будь-які дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2, 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:
Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Суддя А.Ю. Кошик