РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016Справа №910/20454/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроіндекс-Техно»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромото-Юкрейн»

про стягнення 4 852,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Свіщ О.А. - по дов. № 16/11 від 16.11.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроіндекс-Техно» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромото-Юкрейн» 4 852,00 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору № 4/PIU від 11.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 порушено провадження у справі № 910/20454/16 та призначено її до розгляду на 22.11.2016.

Позивач в судовому засіданні 22.11.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 22.11.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 10.11.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Бударіна, 3-А, офіс 1, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.11.2016 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 22.11.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроіндекс-Техно» (організатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електромото-Юкрейн» (учасник) було укладено договір № 4/PIU (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору його предметом є рекламні послуги та роботи, що надаються учасникові організатором виставки «Plug-in Ukraine 2016» (далі - виставка), який діє в комерційних інтересах Учасника. Виставка проводиться 10-12 червня 2016 року у виставковому центрі «КиївЕкспоПлаза» (вул. Салютна, 2-Б).

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 4 852,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 договору організатор виставки надає учасникові комплекс послуг і виконує роботи щодо підготовки та проведення виставки, зокрема:

- щодо розміщення та обладнання на виставці виставкового стенду учасника, вартістю згідно з таблицею 1, обладнаного відповідно до узгодженого сторонами плану експозиції, з виставкового обладнання, яке знаходиться у розпорядженні організатора виставки;

- щодо монтажу та демонтажу виставкового стенду учасника;

-щодо забезпечення підведення електроенергії та інших замовлених учасником інженерних комунікацій, передбачених додатком № 1, що є невід'ємною частиною цього договору;

- щодо виготовлення та надання запрошень на виставку;

- щодо проведення рекламної кампанії для учасників виставки;

- щодо забезпечення страхування ризиків втрати або пошкодження експонатів учасника;

- щодо забезпечення охорони виставкового центру та схоронності експонатів учасника у нічний час.

Згідно з п. 4 договору сторони погодились, що ціна робіт та послуг, передбачених пунктами 1-3 цього договору, визначається залежно від розміру виставкового стенду, який надається згідно з цим договором, відповідно до розрахунку, поданого у нижченаведеній таблиці 1. Виходячи із розміру та типу площі виставкового стенду, на день підписання договору ціна робіт та послуг за цим договором складає 10 852,00 грн.

Відповідно до п. 13 договору по завершенні виставки організатор виставки надає учаснику для погодження акт приймання послуг.

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано відповідачу послуги за договором на загальну суму 10 852,00 грн., що підтверджується актом надання послуг № Е00000428 від 12.06.2016, який підписано та скріплено печатками обох сторін.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для здійснення замовником свого обов'язку щодо оплати послуг є надання цих послуг.

Відповідачем доказів в підтвердження не надання послуг за актами не подано.

Відповідно до п.п. 5, 6 договору учасник зобов'язався провести 100% оплату ціни робіт та послуг до 18.06.2016.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перерахував позивачу за договором кошти в сумі 4 500,00 грн. - 08.08.2016 та в сумі 1 500,00 грн. - 08.09.2016.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати вартості наданих послуг у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 4 852,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 4 852,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроіндекс-Техно» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромото-Юкрейн» (03179, м. Київ, вул. Бударіна, 3А, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроіндекс-Техно» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 56, ) 4 852 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дві) грн. 00 коп. основного боргу, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 23.11.2016.

СуддяВ.В. Сівакова