ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОРУШЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

"21" листопада 2016 р. Провадження № 03/903/823/16

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Сердюкова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за заявою ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про порушення провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Саламіна",

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2016 року ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Волинській області звернулась до суду із заявою від 24.10.2016р. №10644/10/03-18-10-07 про порушення справи про банкрутство приватного підприємства "Саламіна".

Ухвалою суду від 08.11.2016р. заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 11 листопада 2016 року, зобовязано: кредитора надати суду додаткові документи в обґрунтування заяви; боржника надати суду відзив на заяву про порушення справи про банкрутство, інші матеріали.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено, ОСОБА_2 (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27.05.2013р., адреса: АДРЕСА_1, Київська обл, Україна, 09700, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

21.11.2016р. канцелярією суду зареєстроване електронне повідомлення пошти №10 від 18.11.2016р. та заява арбітражного керуючого ОСОБА_2, якого обрано автоматизованою системою про згоду на участь у даній справі в якості розпорядника майна.

Крім того, заяву №01-16/1393 від 10.11.2016р. про згоду на участь в даній справі в якості розпорядника майна подав арбітражний керуючий ОСОБА_3.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також зясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців приватне підприємстве "Саламіна" з кодом зареєстроване в якості юридичної особи за адресою: 43000, м. Луцьк, вул.Глушець, 49, офіс 13В.

Як визначено ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон, Закон про банкрутство) справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Кредитор юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника (абз. 7 ст. 1 Закону).

При цьому, грошове зобовязання зобовязання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобовязань відносяться також зобовязання щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобовязання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобовязань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобовязань боржника, в тому числі зобовязань щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобовязання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоровю громадян, зобовязання з виплати авторської винагороди, зобовязання перед засновниками (учасниками) боржника юридичної особи, що виникли з такої участі.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону неплатоспроможність неспроможність субєкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.09.2015р. у справі №803/1977/15 за позовом ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області з приватного підприємства "Саламіна" стягнуто 452026,51 грн. податкової заборгованості (а.с.12-14).

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону про банкрутство до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно із частиною 7 згаданої статті до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа; до заяви кредитора органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо, зокрема, заявник кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вже зазначено, в підтвердження безспірності своїх вимог до боржника ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в дохід стягнуто податковий борг в загальному розмірі 452026,51 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 ПК України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з вимог ст. 95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 10, ч. 7 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора органу доходів і зборів є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

В даному випадку, з метою виконання боржником постанови ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області до обслуговуючих ПП "Саламіна" кредитних установ було предявлено інкасові доручення (а.с.15-20) визначені інкасові доручення залишились невиконаними з огляду на закриття рахунків, а також відсутність коштів на рахунках платника.

Поруч з цим ініціюючим кредитором до розміру безспірних грошових вимог віднесено також суму пені 8061,35 грн.

Вимога щодо включення до розміру грошових вимог 8061,35 грн. пені до задоволення не підлягає, оскільки остання не носять характеру безспірних грошових вимог, не підтверджені відповідним судовим рішенням та матеріалами виконавчого провадження, як це передбачено положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак судом засвідчується, що в аспекті положень ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.09.2015р. у справі №803/1977/15 до безспірної суми боргу підприємства слід відносити лише залишкову суму основного боргу 443550,75 грн.

Враховуючи викладені обставини суд засвідчує, що загальний розмір доведених у встановленому порядку та документально підтверджених безспірних вимог кредитора ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області до ПП "Саламіна" складає 443550,75 грн.

Відтак в підготовчому засіданні господарським судом не встановлено підстав для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Саламіна".

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про порушення справи про банкрутство приватного підприємства "Саламіна" господарський суд дійшов висновку, що підприємство-боржник неспроможне виконати свої грошові зобовязання перед ініціюючим кредитором в загальному розмірі 443550,75 грн. впродовж періоду більше трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати, кредиторські вимоги ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на загальну суму 443550,75 грн. є безспірними, тому доводи про ініціювання провадження у справі про банкрутство боржника є обґрунтованими, узгоджуються з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та підлягають задоволенню.

Частиною 9 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобовязує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі (ч. 1 ст. 114 Закону).

Відповідно, господарський суд в ухвалі від 08.11.2016р. про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство зазначив, що автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено, ОСОБА_2 (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27.05.2013р., адреса: АДРЕСА_2, Україна, 09700, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

При цьому судом було зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_4 впродовж трьох днів з дня отримання ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, надати господарському суду заяву про її участь у справі з повідомленням про те, що вона не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону, на паперовому носії.

Відповідна заява від арбітражного керуючого ОСОБА_4 за №3632/16 від 18.11.2016р. надійшла до господарського суду поштовим звязком 21.11.2016. При цьому арбітражним керуючим було повідомлено суд про те, що останній не здійснював раніше управління боржником, не є заінтересованою особою стосовно боржника або його кредиторів, надано суду Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27.05.2013р. та договір страхування арбітражного керуючого від 23.05.2016р. №3111716.

З огляду на вищевикладене, розпорядником майна боржника суд призначає арбітражного керуючого ОСОБА_4

В задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 про призначення розпорядником майна у даній справі слід відмовити у зв'язку із призначенням розпорядником майна ПП "Саламіна" арбітражного керуючого, обраного автоматизованою системою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 9-13, 16, 114, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Порушити провадження у справі про банкрутство боржника приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ).

2. Визнати у встановленому порядку доведені та підтверджені безспірні кредиторські вимоги ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) до приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ) 457330,75 з врахуванням 13780,00 грн. понесених судових витрат.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ).

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ) строком на сто пятнадцять календарних днів до 16 березня 2017 року.

5. Розпорядником майна приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ) призначити ОСОБА_2 (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №786 від 27.05.2013р., адреса: АДРЕСА_2, Україна, 09700, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

6. Грошову винагороду розпоряднику майна визначити в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області шляхом авансування на депозитний рахунок нотаріуса.

7. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Саламіна" (43000, м. Луцьк, вул. Глушець, 49, офіс 13В, ), текст котрого додається.

8. Зобовязати розпорядника майна ОСОБА_2 повідомити органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду до 10.12.2016р.

9. Зобовязати розпорядника майна в строк до 08.01.2017р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, реєстр вимог кредиторів.

10. Зобовязати розпорядника майна в строк до 08.01.2017р. подати до господарського суду акт інвентаризації майна боржника, за можливості проведення санації боржника план санації останнього.

11. Вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

12. Розгляд справи в попередньому засіданні призначити на 10 год. 00 хв. 16.01.2017р. Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а, в залі судових засідань №103).

13. Ухвалу про порушення справи про банкрутство надіслати:

- ОСОБА_1 обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Волинській області;

- Приватному підприємству "Саламіна";

- сектору з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Волинській області;

- відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції;

- державному реєстратору відділу реєстрації бізнесу та дозвільних процедур Департаменту "Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку" ОСОБА_1 міської ради;

- арбітражному керуючому ОСОБА_3;

- арбітражному керуючому ОСОБА_2

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.

У відповідності до ч. 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту порушення провадження у справі про банкрутство: предявлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у звязку з виходом із складу його учасників забороняється;рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ч. 13 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя І. О. Гарбар