ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р.Справа № 916/2411/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (м. Одеса)
до Ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (м. Харків) 3-я особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" (с. Сідоренкове, Харківська обл.); 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 підприємство "Омбілік Інвестментс" (м. Харків)
про визнання кредитором
за участю представників сторін:

позивача - не з'явися;

відповідача - ОСОБА_3 (дов. б/н від 25.12.2015 року);

3-ї особи (ТОВ "Омбілік-трейд") - не з'явися;

3-ї особи (ІП "Омбілік Інвестментс") - ОСОБА_4 (довіреність від 25.12.2014)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача - Ліквідаційної комісії ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (м. Харків) про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" у розмірі 145004796 грн., як вимоги першої черги, які забезпечені іпотекою. Позивач також просить суд зобовязати ліквідатора (ліквідаційну комісію) з припинення ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир". Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від визнання кредиторських вимог позивача, які забезпечені іпотекою.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (вх. 02.09.2016 № 2587/16) і додані до неї документи передано за підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 вересня 2016 р. по справі № 916/2411/16 призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 03 жовтня 2016 р. о 12:00 год., залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" ().

27.09.2016 р. та 12.10.2016 р. відповідач надав відзив та додаткові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що ПП фірма "Альтаир" не має жодних грошових зобов'язань перед АБ "Південний", у тому числі щодо сплати 1450047,96 грн. Відповідач зазначає, що дійсно між заступником директора ПП фірми "Альтаир" та ПАТ АБ "Південний" були підписані договори іпотеки №28_12/09-42 від 28.12.2009 року та №01 02/10-46 від 01.02.2010 року, втім, зазначені договори вже численні рази оскаржувалися і на разі господарським судом Харківської області продовжується розглядатися питання дійсності цих договорів. Відповідач також зазначив, що у господарському суді Харківської області триває провадження по справі №922/1294/13 щодо банкрутства ТОВ "Омбілік-Трейд". У зазначеному провадженні, АБ "Південний" заявлений як один з кредиторів із вимогами, що випливають із кредитного договору №В-12/2 від 28.12.2009 року, укладеного між ТОВ "Омбілк-Трейд" та АБ "Південний". Саме у цьому провадженні банк намагається задовольнити свої вимоги, що випливають із зазначеного кредитного договору. Крім того, відповідач вважає, що позовні вимоги не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України. Відповідач також зазначив, що право власності на об'єкти, які банк вважає предметом іпотеки, належать Іноземному підприємству "Омбілік Інвестментс", що підтверджується інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (додається до цих пояснень), а заява представника банка про те, що право власності перейшло до ПП фірми "Альтаир" на підставі судового рішення, не відповідає не лише дійсності, а й вимогам законодавства України.

В судовому засіданні 03 жовтня 2016 р. було оголошено перерву до 10 жовтня 2016 р. об 10:20 год.

В судовому засіданні 10 жовтня 2016 р. було оголошено перерву до 19 жовтня 2016 р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 жовтня 2016 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємство "Омбілік Інвестментс", розгляд справи відкладено на 08 листопада 2016 р. о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 листопада 2016 р. розгляд справи відкладено на 10 листопада 2016 р. о 11:30 год.

Представник позивача в судове засідання 10.11.2016 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.11.2016 р. підтримав свій відзив, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник 3-ї особи (ТОВ "Омбілік-трейд") в судове засідання 10.11.2016 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином за адресою, вказаною в позовній заяві.

Представник 3-ї особи (ІП "Омбілік Інвестментс") в судовому засіданні 10.11.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд встановив наступне.

28.12.2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" (третя особа, позичальник) уклало з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний" (позивач, банк, кредитор) кредитний договір № В-12/2 (далі - кредитний договір, а.с. 15, 1-й том), відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), з урахуванням всіх змін та доповнень, банк надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" кредит в розмірі 1343328,00 грн. строком повернення згідно графіку до 28.12.2012 року, зі сплатою процентів у розмірі 20 (двадцять) % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань TOB "Омбілік-трейд" за кредитним договором, Приватне підприємство фірма "Альтаир" (відповідач, іпотекодавець) уклало з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний" (позивач, банк, іпотекодержатель) наступні договори іпотеки (надалі разом іменовані як "Договори іпотеки"):

- договір іпотеки № 28_12/09-42 (а.с. 61, 1-й том), котрий було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано за № 4792. Предметом іпотеки за вказаним договором іпотеки (п. 1.5. договору) виступало нерухоме майно, а саме: квартира № 4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., що розташована за адресою: місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65. Запис про іпотеку було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 28.12.2009 р. за р. № 9394823. Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_5, у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, було накладено заборону відчуження предмету іпотеки за № 4794.

- договір іпотеки № 01_02/10-46 (а.с. 88, 1-й том), котрий було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано за №485. Предметом іпотеки за вказаним договором іпотеки (п. 1.5. договору) виступало нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 3-го поверху № 7-:-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72.4 кв. м., що розташовані за адресою: місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65. Запис про іпотеку було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек 02.02.2010 р. за № 9475717. Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_5, у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, було накладено заборону відчуження предмету іпотеки за № 486.

Відповідно до п. 3.1 вищевказаних договорів іпотеки, іпотекодавець (Приватне підприємство фірма "Альтаир") солідарно з позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд") несуть відповідальність перед іпотекодержателем (Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний"). Іпотекодавець несе відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості предмету іпотеки.

У зв'язку з невиконанням TOB "Омбілік-трейд" своїх зобов'язань за кредитним договором та вимог про усунення порушень основного зобов'язання від 04.04.2013 р. (а.с. 114,118; 1-й том) на вищевказаних іпотечних договорах 04.07.2013 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 були вчинені виконавчі написи (№ 4733 на договорі іпотеки №28_12/09-42 та № 4734 на договорі іпотеки № 01_02/10-46). Згідно вчинених виконавчих написів безспірними до стягнення визнано 1441599,85 гривень заборгованості за кредитним договором.

01.04.2013 р. за власною ініціативою було порушено провадження у справі про банкрутство - TOB "Омбілік-трейд". Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2013 р. по справі № 922/1294/13 (а.с. 124, 1-й том) визнано вимоги позивача до TOB "Омбілік-трейд" та окремо внесено до реєстру вимог кредиторів, вимоги позивача на суму 1450047,96 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2013 р. по справі №922/1294/13 (попереднє засідання), окремо до реєстру вимог кредиторів внесено відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки): квартира № 6, загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., розташована за адресою м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 65, кредитор заставодержатель ПАТ АБ "Південний", м. Одеса на суму 1450047,96 грн.

Позивач зазначає, що 13 травня 2016 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано (внесено) рішення засновників (учасників) ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (код юридичної особи 24346393) щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Головою ліквідаційної комісії (Ліквідатором) ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (код юридичної особи 24346393) призначено ОСОБА_7.

Строк для заявлення кредиторами своїх вимог до ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (код юридичної особи 24346393) визначено - 20 липня 2016 року.

У відповідності до статті 105 Цивільного кодексу України, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" направило на адресу Ліквідатора (Ліквідаційної комісії) ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" заяву вих.№14-39088 від 19.07.2016 року (а.с. 128, 1-й том) про визнання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" кредитором ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" на суму 1450047,96 грн.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 480 (а.с. 132, 1-й том), заява про визнання банку кредитором була отримана 25.07.2016 року ліквідатором боржника, також, зазначена заява позивача була отримана 27.07.2016 року ліквідаційною комісією боржника в особі ОСОБА_7, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 499 (а.с. 131, 1-й том).

Позивач зазначає, що станом на 31.08.2016 року, жодної відповіді щодо розгляду та прийняття вказаної заяви до банку не надходило.

Враховуючи ухилення відповідача від розгляду заяви про визнання кредиторських вимог банку, останній був змушений звернутися з даним позовом за захистом своїх прав до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" (третя особа, позичальник) в порушення домовленості сторін, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувало, необхідні кошти для погашення кредиту не сплачувало.

Загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" перед позивачем за кредитним договором № В-12/2 від 28.12.2009 р. склала 1450047,96 грн., що підтверджується ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2013 р. по справі № 922/1294/13 (а.с. 124, 1-й том), якою визнано вимоги позивача до TOB "Омбілік-трейд" в сумі 1450047,96 грн. та окремо внесено їх до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Оскільки, станом на час розгляду справи № 922/2411/16, ухвала господарського суду Харківської області від 20.08.2013 р. по справі № 922/1294/13 є чинною, суд зазначає, що відповідно до ст. 35 ГПК України, вказане є підставою для звільнення позивача від доказування обставин, встановлених під час розгляду справи №922/1294/13, зокрема щодо розміру заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" перед позивачем за кредитним договором № В-12/2 від 28.12.2009 р.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" перед позивачем за кредитним договором № В-12/2 від 28.12.2009 р. в сумі 1450047,96 грн.

При цьому, як вже було зазначено, в забезпечення виконання зобов'язань TOB "Омбілік-трейд" за кредитним договором, Приватне підприємство фірма "Альтаир" (відповідач, іпотекодавець) уклало з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний" (позивач, банк, іпотекодержатель) договори іпотеки №28_12/09-42 від 28.12.2009 р. та № 01_02/10-46 від 01.02.2010 р.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 Цивільного кодексу України).

За змістом абзацу 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки (стаття 11 Закону України "Про іпотеку").

Частиною 5 ст. 3 Закону України Про іпотеку встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пунктів 3.1 спірних іпотечних договорів, іпотекодавець (Приватне підприємство фірма "Альтаир") солідарно з позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд") несуть відповідальність перед іпотекодержателем (Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний"). Іпотекодавець несе відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості предмету іпотеки.

Згідно з пунктами 3.2 іпотечних договорів, іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за кредитним договором і за цими договорами, яке виникає у іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором, у випадку невиконання (часткового невиконання) іпотекодавцем своїх зобов'язань за даними договорами та в інших випадках, передбачених цим договором .

Положеннями статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відтак, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Омбілік-трейд" зобов'язань за кредитним договором, суд, виходячи з юридичної оцінки наявних у справі доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про те, що відповідач та ТОВ "Омбілік-трейд" несуть солідарну відповідальність за неналежне виконання ТОВ "Омбілік-трейд" зобов'язань за кредитним договором.

При цьому, вимоги банку, що виникли внаслідок невиконання ТОВ "Омбілік-трейд" зобов'язання за кредитним договором, є грошовими і такими, що забезпечені заставою нерухомого майна за іпотечними договорами.

До аналогічного висновку прийшов Верховний суд України під час розгляду справи № 3-72гс14 (постанова від 09.09.2014 р.).

Отже, твердження відповідача щодо відсутності у ПП фірма "Альтаир" жодних грошових зобов'язань перед АБ "Південний", у тому числі щодо сплати 1450047,96 грн., є помилковими і не відповідають вимогам законодавства.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" у розмірі 145004796 грн., як вимоги першої черги, які забезпечені іпотекою, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України, однією із форм припинення юридичної особи є її ліквідація. Юридична особа є такою, що припинилася з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про її припинення.

Відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч.ч. 3, 5, 6 статті 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Порядок ліквідації юридичної особи встановлений ст. 111 ЦК України, за змістом цієї статті з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Як вже зазначалось, позивач, 20.07.2016 року тобто, в межах строку для заявлення кредиторами своїх вимог, визначеного ч. 5 ст. 105 ЦК України, звернувся до відповідача з заявою про визнання грошових вимог позивача, які виникли внаслідок неналежного виконання ТОВ "Омбілік-трейд" грошових зобовязань за спірним кредитним договором.

Отже, відповідач протягом 30 днів мав розглянути вимоги позивача та надіслати йому повідомлення про визнання або відмову у визнанні його вимог.

Проте, відповідач, в порушення вищенаведених норм, ніяким чином на вказану заяву позивача не відреагував, вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу не включив.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з дотриманням місячного строку, встановленого частиною 3 статті 112 ЦК України, звернувся з даним позовом до господарського суду.

Враховуючи вищезазначену норму ЦК України, твердження відповідача про те що, позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права в частині зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" у розмірі 145004796 грн., як вимоги першої черги, які забезпечені іпотекою, є помилковими.

Суд наголошує, що обраний позивачем спосіб захисту в частині зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" відповідає фактичним обставинам справи, правовідносинам сторін та положенням статей 112, 11 ЦК України, статті 20 ГК України.

Вищевикладене також підтверджується практикою Вищого господарського суду України (зокрема постанова від 16.03.2016 р. по справі № 908/3486/15 та постанова від 26.07.2016 р. по справі № 911/5503/15).

Стосовно тверджень відповідача про розгляд господарськими судами справ щодо недійсності іпотечних договорів, суд зазначає наступне.

11.01.2016 р. рішенням господарського суду Харківської області по справі №922/5950/15 позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" в особі філії АБ "Південний" в м. Харків про визнання договорів іпотеки недійсними задоволено частково, вирішено вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 9394823) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинити обтяження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого в реєстрі за № 4794 (реєстраційний номер обтяження 9394817), що належить ОСОБА_1 підприємству фірма "Альтаир" та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладені на підставі договору іпотеки № 28_12/09-42 від 28.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 4792 та договорів про внесення змін до нього.

Крім того, зазначеним рішенням господарського суду Харківської області вирішено вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 9475717) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинити обтяження нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень 3-го поверху №7-:-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72.4 кв.м., яке знаходиться за адресою: місто Харків, по вулиці Чернишевська, будинок 65, зареєстрованого в реєстрі за № 486 (реєстраційний номер обтяження 9473596), що належить ОСОБА_1 підприємству фірма "Альтаир" та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, накладені на підставі договору іпотеки № 01_02/10- 46 від 01.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 485 та договорів про внесення змін до нього.

11.04.2016 р. постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/5950/15 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" була задоволена частково, а саме скасовані положення резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2016 року щодо вилучення записів про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинення обтяження спірного нерухомого майна.

30.05.2016 р. ухвалою Вищого господарського суду України по справі №922/5950/15, касаційну скаргу ОСОБА_1 підприємства фірма "Альтаир" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 р. та додані до неї документи були повернуті заявнику без розгляду.

23.06.2016 р. ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/5950/15 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" про поворот виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2016 року по справі № 922/5950/15 .

При цьому, за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень у справах №№6-53цс15, № 6-63цс15, № 6-332цс15, № 6-449цс15 Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла до таких висновків, що у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який було виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Таким чином, оскільки зазначена постанова Харківського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 р. по справі №922/5950/15 не скасована, обтяження та дія іпотеки відновлено з моменту вчинення первинних записів в Державному реєстрі іпотек, які виключені на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначена правова позиція повністю кореспондується з практикою Верховного суду України, яка відповідно до статті 111-28 ГПК України, повинна враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, судом було встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2016 р. по справі №922/2775/16 було визнано недійсним пункт 6.7 договору №4 від 28.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №6931, про внесення змін до договору іпотеки №28_12/09-42, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 28.12.2009 року за реєстровим №4792.

Втім по-перше, станом на час розгляду даної справи, вказане рішення не набрало законної сили у звязку з поданням апеляційної скарги, по-друге, пунктом 6.7 договору №4 до спірного іпотечного договору були збільшені строки позовної давності до 10 років. Отже, навіть у разі залишення рішення господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2016 р. по справі №922/2775/16 у силі, воно ніяким чином не впливає на чинність інших положень спірних іпотечних договорів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, станом на час розгляду даної справи, спірні іпотечні договори є чинними та обовязковими до виконання.

Відповідач також зазначив, що право власності на об'єкти, які банк вважає предметом іпотеки, належать Іноземному підприємству "Омбілік Інвестментс", втім суд вважає за необхідне зазначити з цього приводу наступне.

14.03.2016 р. ухвалою господарського суду Харківської області по справі №922/52/15 було змінено спосіб і порядок виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14, визначений ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015 р. по справі №922/52/15. Вирішено звернути стягнення в межах суми боргу у розмірі 3460000,00 гривень на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" на користь Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс", у тому числі на квартиру № 4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою Харківська обл., м. Харків, вул. Чернишевська, б. 65, та на нежитлові приміщення 3-го поверху № 7-:-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72.4 кв. м., що розташовані за адресою: місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65.

11.04.2016 р. ухвалою господарського суду Харківської області по справі №922/52/15 заяву Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" про затвердження мирової угоди від 06.04.2016 р. задоволено, а саме: визнано право власності за ОСОБА_2 підприємством "Омбілік Інвестментс" на наступне нерухоме майно: квартиру № 4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Чернишевська, б. 65 та на нежитлові приміщення 3-го поверху № 7-:-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72.4 кв. м., що розташовані за адресою: місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65.

13.04.2016 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 11.04.2016: по справі № 922/52/15, за ОСОБА_2 підприємством "Омбілік Інвестментс" зареєстровано право власності на спірне майно.

24.06.2016 р. постановою Харківського апеляційного господарського суду по справ № 922/52/15 задоволена скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний", а саме скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 14.03.2016 року по справі № 922/52/15 та відмовлено у задоволенні заяви Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" про зміну способу і порядку виконання рішення постійно діючого третейського суду при Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" від 30 червня 2014 року по справі №19/06-01/14, визначений ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015 р. по справі №922/52/15.

24.06.2016 р. постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі 922/52/15 задоволена скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний", а саме скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2016 року по справі № 922/52/15 та відмовлено у задоволенні заяви Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" про затвердження мирової угоди від 06.04.2016 р.

04.10.2016 року Вищий господарський суд України залишив без змін вищевказані постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі №922/52/15.

На підставі викладеного, власником квартири № 4, загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 87,8 кв.м., що розташована за адресою місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65 та нежитлових приміщень 3-го поверху № 7-:-11 житлового будинку літ. А-3, загальною площею 72.4 кв. м., що розташовані за адресою: місто Харків, вул. Чернишевська, буд. 65 фактично залишається відповідач - Приватне підприємство фірма "Альтаир".

Суд також зазначає, що участь ПуАТ Акціонерний банк "Південний" у справі про банкрутство ТОВ "Омбілік-Трейд" в якості одного з кредиторів із вимогами що випливають із кредитного договору №В-12/2 від 28.12.2009 року, укладеного між ТОВ "Омбілк-Трейд" та ПуАТ Акціонерний банк "Південний", не позбавляє останнього права звертатись до відповідача з грошовими вимогами, оскільки станом на час слухання справи, заборгованість ТОВ "Омбілік-Трейд" за кредитним договором №В-12/2 від 28.12.2009 року не погашена.

За таких підстав, заперечення відповідача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням належних доказів в підтвердження обставин, викладених у відзивах, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Враховуючи чинність спірних іпотечних договорів, якими встановлено солідарну відповідальність відповідача та ТОВ "Омбілік-трейд", беручи до уваги наявність заборгованості останнього за спірним кредитним договором, яка, станом на час розгляду даної справи не погашена, суд приходить до висновку, що вимога про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" у розмірі 145004796 грн., як вимоги першої черги, які забезпечені іпотекою, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобовязання ліквідатора (ліквідаційну комісію) з припинення ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир", суд зазначає наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено що, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 4-5 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття рішень обов'язкових до виконання на всій території України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Таким чином, захищене судом право позивача полягає у можливості виконання рішення суду у примусовому порядку відповідними органами. Виконання такого примусу має бути реальним.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає право особи, яка вважає себе кредитором боржника, звернутися до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство. Тобто, звернення особи, яка вважає себе кредитором боржника, до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є правом цієї особи, а не обовязком. Крім того, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені певні умови та порядок звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство та перелік документів, які додаються до цієї заяви.

Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту щодо зобов'язання ліквідатора (ліквідаційну комісію) з припинення ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир", не є реальним способом захисту права, оскільки не веде до поновлення порушеного права та, у разі задоволення такого позову, рішення суду не може бути виконане у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання подібних судових рішень.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується ст. 49 ГПК України та у звязку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір покладає на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 21, 22, 27, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію з припинення ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" у розмірі 145004796 грн., як вимоги першої черги, які забезпечені іпотекою.

Стягнути з Ліквідаційної комісії з припинення ОСОБА_1 підприємства фірми "Альтаир" (61177, АДРЕСА_2, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" (65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 14.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_9