ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2016 Справа № 905/2283/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомКрасноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) Покровської міської ради Донецької області, 2) Комунального підприємства «Управління міського господарства»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ ЛТД»
простягнення 59 183,43 грн

за участю представників:

від прокуратури ОСОБА_1 - прокурор відділу
від позивача-1не зявились
від позивача-2не зявились
від відповідачане зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Покровської міської ради Донецької області та Комунального підприємства «Управління міського господарства» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ ЛТД» про стягнення з відповідача на користь позивача-2 заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності, яка виникла з 02.04.2015 по 01.04.2016 на підставі Договору №33/15 від 02.04.2015, в розмірі 59183,43 грн.

У звязку з відставкою судді Гринько С.Ю. (постанова Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №4697 від 08.09.2016), розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/956 від 13.09.2016 призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/2283/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2016 справу №905/2283/16 передано на розгляд судді Сажневій М.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.09.2016 суддею Сажневою М.В. прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи на 05.10.2016.

Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі, за клопотанням відповідача.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №33/15 від 02.04.2015, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності за період з 02.04.2015 по 01.04.2016 у розмірі 59183,43 грн.

Позивачі позовні вимоги Красноармійської місцевої прокуратури підтримали у повному обсязі.

В судовому засіданні 05.10.2016 судом задоволені клопотання позивачів про розгляд справи без участі їх представників.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Місцезнаходженням відповідача є: 85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Добропільська, 2, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Ухвали суду про прийняття справи до свого провадження і призначення розгляду справи та про відкладення розгляду справи направлялись відповідачу за вказаною адресою, що підтверджується матеріалами справи.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень від 21.09.2016, від 12.10.2016 та від 01.11.2016.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Крім того, 17.10.2016 відповідач ознайомився з матеріалами справи, а в судовому засіданні 25.10.2016 судом було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду всіх учасників судового процесу, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 між Комунальним підприємством «Управління міського господарства» (позивач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ ЛТД» (розповсюджувач реклами, відповідач) підписано договір №33/15 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних засобів (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Комунальне підприємство «Управління міського господарства» надає розповсюджувачу реклами в користування місця, які перебувають у комунальній власності, для розташування обєктів зовнішньої реклами, (надалі - місця), згідно Дозволів від 02.04.2015 №21/15; №22/15; №23/15; №24/15; №25/15; №26/15; №27/15, №28/15; №29/15; 30/15 (надалі - дозвіл).

Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання розповсюджувачем реклами місць, які перебувають у комунальній власності, з метою встановлення на них рекламних засобів, які знаходяться у розповсюджувача реклами на законних підставах, та їх використання у формах, не заборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами.

Цей Договір набирає чинності з 02.04.2015 і діє протягом строку дії дозволів (п.2.1 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору кінцевий строк дії Договору встановлюється згідно з кінцевим строком дії наданих розповсюджувачу реклами дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

У відповідності з п. 1.3 Договору місця надаються для розташування тільки тих рекламних засобів, що вказані у дозволах.

Відповідно до дозволів, виданих 02.04.2015 на підставі рішення Виконкому Красноармійської міської ради №58 від 30.03.2015, відповідачу надані наступні місця на розміщення зовнішньої реклами, а саме:

- Дозвіл №21/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м-н Лазурний, район ж/б №67б, в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №22/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м-н Южний, район ж/б №1а в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №23/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Дніпропетровська, район магазину «Кедр» в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №24/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Артема, район вул. Кільцева в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №25/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Артема, район магазину «Люкс» в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №26/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Шмідта, район автомийки в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №27/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Постишева, район вул. Тюленіна в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №28/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Шевченка, район приміської автостанції в м. Красноармійськ;

- Дозвіл №29/15 на розміщення зовнішньої реклами за адресою: вул. Добропільська, район заводу «КМЗ» в м. Красноармійськ.

Термін дії вказаних дозволів з 30.03.2015 по 30.03.2020.

Згідно з п. 4.1 Договору розмір плати за тимчасове користування місцями, які надані «Розповсюджувачу реклами» в користування складає 13026,42 грн з ПДВ за квартал.

Розповсюджувачу реклами в тимчасове користування надано 10 місць.

Оцінивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою підпадає під правове регулювання Закону України «Про рекламу» і постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами» від 29.12.2003 № 2067.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

В матеріалах справи містяться рахунки на оплату місць наданих в користування для розташування рекламних засобів за Договором №33/15 за період з ІІ кварталу 2015 року по ІІ квартал 2016 року на загальну суму 63526,82 грн, а саме: рахунок №1946 від 14.04.2015 (за ІІ квартал 2015 року) на суму 12881,68 грн, рахунок №3976 від 15.07.2015 (за ІІІ квартал 2015 року) на суму 13026,42 грн, рахунок №5673 від 12.10.2015 (за ІV квартал 2015 року) на суму 13026,42 грн, рахунок №88 від 15.01.2016 (за І квартал 2016 року) на суму 13026,42 грн, №2212 від 14.04.2016 (за ІІ квартал 2016 року) на суму 11565,88 грн.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2 Договору оплата за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів здійснюється розповсюджувачем реклами на розрахунковий рахунок позивача в розмірі 100% до 15 числа першого місяця поточного кварталу, протягом всього строку дії договору.

В матеріалах справи наявні рахунки на оплату за тимчасове використання місць для розміщення обєктів зовнішньої реклами за період з квітня 2015 року по квітень 2016 року на загальну суму 63526,82 грн.

Доказів того, що послуги, вартість яких зазначена у цих рахунках, надані не в повному обсязі або мали відхилення по якості, відповідач суду не надав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобовязання щодо здійснення повної та своєчасної оплати за тимчасове використання місць для розміщення обєктів зовнішньої реклами за період з квітня 2015 року по квітень 2016 року виконав неналежним чином та не у повному обсязі, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 59183,43 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності за період з квітня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 59183,43 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь Прокуратури Донецької області.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ ЛТД» (85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Добропільська, 2, ідентифікаційний код 36976044) на користь Комунального підприємства «Управління міського господарства» (85300, Донецька обл, м. Покровськ, вул. Прокофєва, 82, ідентифікаційний код 23982460) заборгованість у розмірі 59183 (пятдесят девять тисяч сто вісімдесят три) грн 43 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ ЛТД» (85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Добропільська, 2, ідентифікаційний код 36976044) на користь Прокуратури Донецької області (, отримувач - прокуратура Донецької області р/р 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.11.2016

Суддя М.В. Сажнева