УХВАЛА

01.11.2016Справа № 910/16133/16

За позовом Виконуючого обов'язки керівника Київської місцевої прокуратури №10 в

інтересах держави в особі Київської міської ради;

до Приватного підприємства "ІНВЕСТ Д";

про витребування майна.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від прокуратури: Вакулюк Д. С., посвідчення № 041070 від 03.02.2016 р.;

Від позивача: Коломієць В.С., представник, довіреність № 225-КМГ-2942 від 130.09.2016 р.;

Від відповідача : Зимницький Е.А., адвокат, ордер серії КВ № 093355 від 06.09.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №3 у поданій до господарського суду позовній заяві просить суд витребувати від Приватного підприємства "ІНВЕСТ Д" на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради нежилі приміщення з №1 по №13 групи нежилих приміщень №9 загальною площею 136, 7 кв.м. по АДРЕСА_1 літера А (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2016 року порушено провадження у справі № 910/16133/16.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Київської міської ради №284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» будинок по вул. Десятинна, 7а у Шевченківському районі м.Києва включений до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва за порядковим номером 389 в додатку №10 вказаного рішення.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1112 від 10.12.2010 вказаний будинок віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Спірне нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 115, 4 кв.м. перебувало в оренді ТОВ «НВП Новотехніка», що підтверджується договором оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва № 6598/2 від 26.12.2003 р.

Разом з цим, як вбачається з інформації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності, первинна реєстрація права власності на орендовані нежитлові приміщення було зареєстровано як право власності на нежитлове приміщення з №1 по №13 (група приміщень №9 в літері А) загальною площею 136,7 кв.м. за ОСОБА_4 на підставі рішення Брянківського міського суду Луганської області від 21.05.2012.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги проурорі зазначає, що вказане майно Київською міською радою не відчужувалось, право власності територіальної громади на згадане майно не припинялося, оскільки у даному випадку право власності територіальної громади перейшло до товариства в обхід встановленої законодавством приватизаційної процедури, а відповідно ОСОБА_4 не набув право власності на вказані нежитлові приміщення на підставі рішення Брянківського міського суду Луганської області від 21.05.2012.

Враховуючи, що волевиявлення дійсного власника майна, а саме територіальної громади, на його відчуження відсутнє, прокурор вважає, що нежитлові приміщення з №1 по №13 групи нежилих приміщень АДРЕСА_1 літера А у Шевченківському районі м. Києва загальною площею 136,7 кв.м. були відчужені особою, яка не мала права на їх відчуження, без відома та згоди дійсного власника майна.

Відповідач проти позовних вимог прокурора заперечує та вказує на те, що Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1112 від 10.12.2010 віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації будинок по вул. Десятинна, 7-А у Шевченківському районі м.Києва, площа нежилих приміщень якого складає 115,4 кв.м., тоді як згідно реєстраційних даних та технічної документації за підприємством «Інвест Д» зареєстроване право власності на нежитлові приміщення з №1 по №13 (група приміщень № 9 в літері А) загальною площею 136,7 кв.м. в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з'ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об'єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Закон України "Про статус суддів"). Засобом встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, виходячи з розділу 5 Господарського процесуального кодексу України, є висновок судового експерта. Так, ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З метою правильного і однакового застосування господарськими судами законодавства, яке регулює призначення судової експертизи, Пленум Вищого господарського суду України надав роз'яснення у формі постанови "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 р. пунктом 2 якої передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що для всебічного та об'єктивного з'ясування спірних правовідносин у справі № 910/16133/16, а також юридичної оцінки достеменності посилань позивача і відповідача, необхідним є призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" вказується від 23.03.2012 р. № 4 йдеться про те, що у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом. Вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарський суд витребовує у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Згідно з п. 9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п. 23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Наразі, за висновками суду, саме позивач - Київська міська рада є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Враховуючи ту обставину, що для з'ясування питань, які виникли в ході судового розгляду справи, потрібні спеціальні знання, господарський суд вважає за необхідне призначити у даній справі судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 910/16133/16 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

2. На вирішення експертів поставити наступні запитання:

- Чи є нежитлові приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 які включено до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Києва відповідно до рішення Київради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» (п. 389 додатку № 10 до вказаного рішення КМР), та нежитлові приміщення з № 1 по № 13 групи нежитлових приміщень № 9 (літ. А ) по АДРЕСА_1, на які право власності на даний час зареєстровано за ПП «Інвест Д», одними і тими самими приміщеннями ?;

- яка була фактична площа нежитлових приміщень в житловому будинку по АДРЕСА_1 на момент включення їх до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва відповідно до рішення Київради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва»?;

- яка на теперішній час фактична площа нежитлових приміщень по АДРЕСА_1;

- чи змінювалась площа вказаних нежитлових приміщень, яким чином, коли та за рахунок чого (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо)?.

3. Направити в розпорядження експертів справу № 910/116133/16.

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями

384 та 385 Кримінального кодексу України.

5. Витрати по проведенню експертизи покласти на Київську міську раду.

6. Ухвалу та матеріали справи направити до Київського науково-дослідного інституту

судових експертиз.

Суддя О.В. Мандриченко