ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016р. Справа№ 914/2320/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства Бродирембуд, м.Броди Львівської області

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Ком ОСОБА_3, м.Львів

за участі у справі в якості третьої особи - 1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, с.Коросне Перемишлянського району Львівської області

за участі у справі в якості третьої особи - 2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м.Львів

про визнання недійсним договору купівлі продажу від 28.02.2013р.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_6 представник (довіреність б/н від 02.11.2015р.);

від відповідача не зявився;

від третьої особи-1 ОСОБА_7 представник (довіреність №3449 від 23.09.2016р.);

від третьої особи-2 не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали.

За клопотанням представника третьої особи-1 фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства Бродирембуд до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Ком ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу від 28.02.2013р. укладеного між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_3", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за №372.

Ухвалою суду від 12.09.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 26.09.2016р. Ухвалою суду від 12.09.2016р. до участі у справі в якості третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залученоХміль Мар"яну Валеріївну; в якості третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено - Приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_5.

З підстав, наведених в ухвалах суду від 26.09.2016р. та 10.10.2016р. розгляд справи відкладався на 10.10.2016р. та 31.10.2016р.

В судовому засіданні 31.10.2016р. продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 14.11.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні подав додаткові пояснення до позовної заяви (вх.№45573/16 від 14.11.2016р.) в яких вказує, що позивач не може надати суду оригінал оспорюваного договору, оскільки попереднім керівником позивача було викрадено з товариства усі документи, у томі числі договора купівлі-продажу. Щоб отримати дані документи, представники позивача звертались до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, і їм було надано для ознайомлення відповідні документи та були зроблені копії на підстав яких подано позов до суду. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зупинив свою діяльність, а документи передав до архіву. На звернення представників позивача до архіву, отримано усні відповідь, що усі договора купівлі-продажу укладені між позивачем та відповідачем вилучено слідчим на підставі ухвал слідчого судді Галицького району м.Львова. ОСОБА_8 відмовляється повернути оригінал оспорюваного позивачем договору, відтак у позивача немає можливості представити його оригінал. Представник позивача звернув увагу суду на те, що оспорюваний договір є нотаріально посвідченим, внесений до реєстру за №37271, бланк на якому його викладено має номер та серію ВСТ №713748, відтак його можна перевірити у Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, просив визнати недійсним договір купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_3", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотарісуом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрваний в реєстрі за №372.

Представник відповідача в судове засідання явки повноважного представника не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, на адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 31.10.2016р. з довідкою поштового відділення, де причиною невручення та повернення поштового відправлення вказано адресат відсутній. Вказаний поштовий конверт з ухвалою суду від 31.10.2016р. надсилався відповідачу на повідомлену позивачем нову юридичну адресу відповідача: вул.Лазенна,1 м.Золочів, Львівська область згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвала суду від 31.10.2016р. надсилалась відповідачу також і на попередню адресу, яка була вказана у позовній заяві, а саме: м.Львів, вул.Дорошенка 75. Станом на 14.11.2016р. конверт з ухвалою без вручення її адресату або поштове повідомлення про вручення ухвали на адресу суду не повернулись. Факт надсилання ухвали підтверджується списком №1143 внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів суду за 04.11.2016р.

Станом на 14.11.2016р. від відповідача на адресу суду документи, які витребовувались судом, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

01.11.2016р. представником третьої особи-1 через канцелярію суду подано клопотання (вх.№43357/16 від 01.11.2016р.) про долучення до матеріалів справи документів, які як він вказує, підтверджують той факт, що оригінал спірного договору купівлі-продажу є у позивача, а також те, що пояснення представника позивача не відповідають дійсності, що договір купівлі-продажу був викрадений.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні 14.11.2016р. подав заяву (вх.№45571/16 від 14.11.2016р.) за підписом ОСОБА_4, в якій вказано, що оригінал договору купівлі-продажу будівлі (складу) загальною площею 422,8 кв.м., розташованої за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17 укладений між ТзОВ Ком ОСОБА_3" та ОСОБА_4 переданий останньою на зберігання родичці ОСОБА_9, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Причини передачі даного договору купівлі-продажу на зберігання були зумовлені тим, щоб даний договір не був викрадений чи вилучений за неправомірними заявами невідомих осіб.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченнях на позовну заяву, та заяві про застосування строків позовної давності, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема зазначив, що договір, який є предметом судового розгляду, було укладено між позивачем та відповідачем ще 28.02.2013р., а відтак позов подано позивачем з порушенням трирічного строку позовної давності. Крім того, те що позивачу було відомо про укладення спірного договору підтверджується також протоколом №01/13 позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 27.03.2013р. Також третя особа-1 зазначає, що закон не забороняє третій особі без самостійних вимог заявляти заяву про застосування строків позовної давності, а відтак просить суд винести рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав пропуску строків звернення до суду.

Третя особа-2 в судове засідання явки повноважного представника не забезпечила вимог ухвали суду не виконала, про причини неявки не повідомила, доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання не надала. Факт надсилання третій особі-2 ухвали суду від 31.10.2016р. підтверджується списком №1143 внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів суду за 04.11.2016р.

Слід зазначити, що усі попередні ухвали суду повернулись без їх вручення третій особі-2, з довідкою поштового відділення зв"язку "за теміном зберігання".

Згідно п.п.3.9.1.п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями, за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача та третьої особи-2 про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представників відповідача та третьої особи-2, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши доводи та заперечення представників позивача та третьої особи-1, суд встановив:

ВАТ "Бродирембуд" було власником 13-ти об"єктів нерухомого майна, що в сукупності становлять цілісний майновий комплекс.

02.12.2011р. акціонером ВАТ "Бродирембуд" ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів та договору комісії на продаж цінних паперів відчужено належні йому акції ВАТ "Бродирембуд" у кількості 697 394 штук на користь ОСОБА_11, що становить 59,55% від загальної кількості емітованих акцій ВАТ «Бродирембуд».

Після набуття 697 394 акцій, ОСОБА_11 почав володіти в сукупності 769 917 (65,74 % від загальної кількості емітованих акцій ВАТ «Бродирембуд»), оскільки до цього йому належало лише 70 523 акцій (6,02% від загальної кількості емітованих акцій ВАТ Бродирембуд»).

Отримавши контрольний пакет акцій позивача, новим акціонером ОСОБА_12 27.01.2012р. скликано позачергові збори акціонерів ВАТ "Бродирембуд".

27.01.2012р. рішенням позачергових загальних зборів акціонерів оформленим протоколом №01/12. голосами ОСОБА_11 призначено комісію з припинення ВАТ "Бродирембуд", головою якої (з повноваженнями керівника) призначено ОСОБА_8.

02.03.2012р. комісією з припинення товариства скликаються позачергові збори акціонерів ВАТ Бродирембуд», їх рішення оформлені протоколом № 02/12.

На вказаних зборах прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_8 відчужувати майно товариства (попередньо схвалено вчинення значних правочинів) на суму до 3 млн. грн.

Головою комісії з припинення ОСОБА_8 було укладено тринадцять договорів купівлі-продажу, згідно з якими, все нерухоме майно, що належало ВАТ "Бродирембуд" на праві власності було відчужене на користь ТзОВ Ком ОСОБА_3.

Зокрема, ОСОБА_8 від імені товариства укладено й оспорюваний позивачем договір купівлі-продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_3", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №372.

Позивач стверджує, що вищевказаний об"єкт нерухомості через тиждень був відчужений на користь ОСОБА_4.

Дізнавшись про факт відчуження майна, ВАТ «Бродирембуд» звернулось з трьома позовами до ТзОВ «Ком ОСОБА_3» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будівлі залізобетонного цеху, загальною площею 1 389,9 кв.м.: справа № 914/1417/13), будівлі - адмінбудинку з готелем, загальною площею 1353 кв.м. справа№ 914/1419/13) та будівлі гаражу (№ 914/1417/13).

По справі № 914/1417/13 - рішенням Господарського суду Львівської області від 29.08.2013р. визнано недійним договір-купівлі продажу будівлі залізобетонного цеху, загальною площею 1 389,9 кв.м., вказане рішення суду залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.10.2013р. В касаційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

По справі № 914/1416/13 ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.06.2013р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» недійсними (справа №5015/1174/12), провадження у справі не відновлювалось.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.10.2016р. у справі № 914/1416/13 позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ Бродирембуд та ТзОВ Ком ОСОБА_3 будівлі гаражу-майстерні, загальною площею 833,4 кв.м. реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 3, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Броди, вул.Чупринки, 17, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Вказане рішення оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду.

Позивач стверджує, що на момент подачі перших позовів березні 2013 року, ВАТ «Бродирембуд» не володіло інформацією, що власником приміщень вже була ОСОБА_13»яна Валеріївна, вказана обставина була встановлена після ухвалення рішень.

По справі № 914/1419/13 - рішенням Господарського суду Львівської області від 29.07.2013р. визнано недійним договір-купівлі продажу будівлі - адмінбудинку з готелем, загальною площею 1353 кв.м., вказане рішення суду залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.10.2013р. Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013р. вказані рішення скасовано, справу скеровано до суду першої інстанції для її повторно розгляду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.03.2014р. справі № 914/1419/13 на новому розгляді у задоволені позову відмовлено, з підстав вказаних постанові Вищого господарського суду України від 18.12.2013р., враховано, що позивач звернувся із підстав передбачених ст.388ЦК України (витребування майна) із позовом до Бродівського районного суду Львівської області.

Позивач в лютому 2014р. звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Ком ОСОБА_3» та ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування права власності.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 01.04.2016р. позов ВАТ «Бродирембуд» задоволено в повному обсязі - визнано недійсними 12 договорів купівлі-продажу, що були укладені між ВАТ «Бродирембуд» та ТзОВ «Ком ОСОБА_3» (крім тринадцятого, що був визнаний недійсним господарським судом), витребувано дванадцять обєктів з незаконного володіння ОСОБА_13»яни Валеріївни, скасовано її право власності.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.08.2016р., рішення Бродівського районного суду Львівської області в частині задволення позову про витребування із незаконного володіння ОСОБА_14 та скасування реєстарції права власності на нерухоме майно скасовано, прийнято нове рішення, яким у задволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.08.2016р., рішення Бродівського районного суду Львівської області в частині визнання дійсними договорів скасовано, провадження у справі закрито, оскільки відповідно до останнього практики Верховного Суду України, вказані вимоги підвідомчі господарським судам.

Відтак, ВАТ «Бродирембуд» звернулось до Господарського суду Львівської області із вказаним позовом.

Позивач зазначає, що 02.12.2011р. ОСОБА_11 набув акції у кількості 697 394 штук неправомірно, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.09.2012р. визнано недійсними з моменту їх укладення, договір комісії на продаж цінних паперів № Б- 112-01 від 02.12.2011р., укладений між ТзОВ "Підприємство "Росан-цінні папери" та ОСОБА_15 та договір купівлі-продажу акцій ВАТ "Бродирембуд" №Б-111202-02 від 02.12.2011 року, укладений між ТзОВ "Підприємство "Росан-цінні папери" та ОСОБА_11. Вказане рішення набрало законної сили.

Позивач зазначає, що станом на момент скликання та проведення позачергових зборів акціонерів 27.01.2012р. акціонеру ОСОБА_11 акції у кількості 697394 штуки, що становить 59,55% статутного фонду товариства, на праві власності не належали. У власності останнього перебували лише 70523 шт. (6,02%) акцій ВАТ "Бродирембуд", придбані 18.10.2011р. згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №111018-03.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі № 5015/1174/12 яке набрало законної сили, рішення оформлені протоколом позачергових зборів акціонерів № 01/12 від 27.01.2012р. визнано недійсними, в тому числі і про призначення ОСОБА_8 головою комісії із припинення ВАТ «Бродирембуд», тобто судом встановлено, що ОСОБА_8 призначений керівником ВАТ «Бродирембуд» неправомірно.

Позивач звертає увагу суду на те, що на момент укладення спірного правочину (28.02 2013р.) вже набрало чинності рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.09.2012р. про визнання неправомірним набуття акцій, а Господарський суд Львівської області вже розглядав справу про визнання неправомірним рішення загальних зборів акціонерів від 27.01.2012р. (рішення у справі прийнято менш ніж за два тижні після відчуження майна).

Як стверджує позивач, набувач майна позивача - ТзОВ «Ком ОСОБА_3» створено та зареєстровано 25.02.2013р., тобто за три дні до оформлення оскаржуваного правочину. Директором товариства призначено безробітного пенсіонера ОСОБА_16, а статутний фонд ОСОБА_2 визначено лише у розмірі 1 000,00 грн.

Вказані приміщення відчуженні на користь ТзОВ «Ком ОСОБА_3» без проведення відповідної грошової оцінки. Вартість зазначена в договорі купівлі - продажу значно нижча ринкової, окрім цього жодних розрахунків із ВАТ «Бродирембуд» досі не проведено. Через 6 днів від дня набуття приміщень, ТзОВ «Ком ОСОБА_3» відчужує їх ОСОБА_4.

Позивач посилаючись на положення ст.92, ч.ч.1-3 ст.203, ч.1 ст.215, ст.ст.216, 236 України просить визнати недійсним договір купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" та ТзОВ "Комі ОСОБА_3", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрваний в реєстрі за №372.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ВАТ "Бродирембуд" оспорюється договір купівлі-продажу договору купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений з ТзОВ "Комі ОСОБА_3", будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровоний в реєстрі за №372.

Майно відчужене позивачем на підставі вищевказаного договору належало ВАТ "Бродирембуд" на праві власності, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2013р. індексний номер 537165, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видане 16.02.2013р. Реєстраційною службою Бродівського районного управління юстиції Львівської області, індексний номер 537134, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна - 3.

Згідно довідки про залишкову вартість основних засобів виданої ВАТ "Бродирембуд" станом на 15.02.2013р. вартість будівлі становить 2484,16 грн. (п.4 договору купівлі-продажу).

Відповідно до п.5 договору, за погодженням сторін вартість предмету договору становить 6000,00 грн. без ПДВ, які покупець зобов"язується сплатити продавцю не пізніше 07.03.2013р. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Згідно акту прийому-передачі від 28.02.2013р. вказане майно було передане позивачем відповідачу. Акт від позивача підписано ОСОБА_8, від відповідача ОСОБА_16

Доказів оплати за придбане майно відповідач суду не надав, позивач факт оплати заперечує.

Спірний договір від імені ВАТ "Бродирембуд" підписаний головою комісії з припинення ОСОБА_8

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі № 5015/1174/12 яке набрало законної сили, рішення оформлені протоколом позачергових зборів акціонерів № 01/12 від 27.01.2012р. визнано недійсними, в тому числі і про призначення ОСОБА_8 головою комісії із припинення ВАТ «Бродирембуд», тобто судом встановлено, що ОСОБА_8 призначений керівником ВАТ «Бродирембуд» неправомірно.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу приписів ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України за загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 2 ст.203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження

Згідно ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Абзацом 3 п.п.3.5 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013р. №11 передбачено, що відповідно до пункту 22 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Тому вчинення значного правочину виконавчим органом товариства за відсутності такого рішення є підставою для визнання його недійсним, якщо правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства (стаття 241 ЦК України).

Як роз»яснено Вищим господарським судом України у абзаці 4 п.п.2.1 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як зазначалось вище, у відповідності до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р. (протокол № 01/12 по шостому питанню прийнято рішення про обрання комісії з припинення ВАТ Бродирембуд та наділено її відповідними повноваженнями) головою комісії обрано ОСОБА_8 та наділено його повноваженнями генерального директора товариства згідно ст. 7.3. статуту товариства.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі №5015/1174/12 визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р., що оформлене протоколом від 27.01.2012р. №01/12, оскільки воно прийнято з порушенням вимог Закону України Про акціонерні товариства щодо скликання цих зборів та за відсутності кворуму при їх проведенні.

Враховуючи, що Господарським судом Львівської області від 12.03.2013р. у справі №5015/1174/12, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р., що оформлене протоколом від 27.01.2012р. №01/12, на підставі якого ОСОБА_8 був призначений головою комісії з припинення ВАТ Бродирембуд, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_8 повноважень на укладення від імені позивача спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р.

Згідно п.п. 2.5. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2013р. відбулися позачергові загальні збори акціонерів ВАТ Бродирембуд, за результатами яких прийнято рішення, що відображено у протоколі №01/13, про зобовязання Наглядової ради товариства спільно з виконавчим органом вчинити дії по визнанню недійсними договорів з продажу (відчуження) майна ВАТ Бродирембуд головою комісії з припинення ОСОБА_8, укладених 28.02.2013р., а також в разі виявлення інших порушень законодавства при укладенні договорів з 27.01.2012р. по 27.03.2013р. від імені ВАТ Бродирембуд головою комісії з припинення - по визнанню їх недійсними в судовому порядку, про припинення процедури зміни організаційно правової форми з акціонерного товариства на товариство з додатковою відповідальністю, розпочату відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд від 27.01.2012р. (Відмінено рішення про припинення ВАТ Бродирембуд шляхом реорганізації) та про припинення повноваження комісії з припинення.

Схвалення правочину ТзОВ "Ком ОСОБА_3" не відбулось, відповідачем таких доказів не подано. Натомість придбане у позивача майно через незначний проміжок часу було відчужено третій особі-1.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність у ОСОБА_8 необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для здійснення волевиявлення від імені ВАТ Бродирембуд на укладення спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.03.2013р. укладеного між ВАТ Бродирембуд та ТзОВ Ком ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_8 фактично не було обрано головою комісії з припинення ВАТ Бродирембуд, як і не було створено комісії з припинення ВАТ Бродирембуд. Зазначені рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ Бродирембуд визнані судом недійсними, та є такими з моменту їх прийняття. Як вбачається із вищевикладеного, спірний правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи із змісту наведених норм та документально підтвердженого факту відсутності у ОСОБА_8 повноважень на укладення від імені позивача спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р., позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо заяви представника третьої особи-1 про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ст.18 ГПК України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

З аналізу вищенаведених норм права випливає, що заяву про застосування строку позовної давності має право подати лише сторона спору. Сторонами у господарському процесі є позивач та відповідач. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору є учасниками судового процесу, але не є сторонами, відтак не мають права подавати такого роду заяви.

Вищим господарським судом України у абзаці 4 п.п.2.1. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України розяснено, що заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Право на подання заяви про застосування позовної давності передбачене положенням Цивільного кодексу України, відтак безпідставним є посилання представника третьої особи на те, що згідно положень Господарського процесуального кодексу України третя особа користується правами та обов"язками сторони, а відтак має право подавати заяви про застосування строків позовної давності.

Отже, подана заява про застосування строку позовної давності не підлягає розгляду з огляду на відсутність у третьої особи-1 права на подання такої заяви.

Щодо зазначення позивачем у позовній заяві п.Мазяка О.В. (директора відповідача, який укладав спірний договір) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 4 п.п.6.1 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями, питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі п.Мазяка О.В. в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення суду не вплине на його права чи обов"язки по відношенню до учасників процесу, оскільки спірний договір укладався не фізичною особою ОСОБА_16, а юридичною особою ТзОВ "Ком ОСОБА_3", в особі її керівника ОСОБА_16

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача ОСОБА_17 ст.ст.11, 91, 203, 207, 215, 241, 655 ЦК України, ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі продажу від 28.02.2013р. укладений між ВАТ "Бродирембуд" () та ТзОВ "Комі ОСОБА_3" (), будівлі складу, загальною площею 422,8 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 3, розташований за адресою: Львівська область, Бродівський район, м.Броди, вул.Чупринки,17, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрваний в реєстрі за №372.

3. Стягнути з ТзОВ «Ком ОСОБА_3» (вул.Лазенна,1 м.Золочів, Львівська область, ) на користь ВАТ «Бродирембуд» (юридична адреса: вул.Чупринки,17, м.Броди, Львівська область, 80601; поштова адреса: вул.Валова,13, м.Броди, Львівська область, 80600, ) 1378,00 грн. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 21.11.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.