номер провадження справи 7/70/14-12/109/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.11.2016 Справа № 908/3435/14

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Зінченко Н.Г., Колодій Н.А.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у справі № 908/3435/14

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Мотор Січ, м. Запоріжжя

про стягнення 30058,82 грн.

за участю представників:

від стягувача не зявився

від боржника не зявився

від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві не зявився

Відповідно до протоколу повторної автоматичної зміни складу суду від 20.09.2016 року, справу № 908/3435/14 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Зінченко Н.Г., Гандюкова Л.П.

Протоколом автоматичної заміни складу колегії суддів від 04.10.2016 року, вказану справу було розподілено на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Зінченко Н.Г., Колодій Н.А.

СУТЬ ПИТАННЯ: Боржник у справі - Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернувся до Господарського суду Запорізької області зі скаргою в порядку ст. 1212 ГПК України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просить:

- визнати причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними і відновити пропущений строк на подання цієї скарги;

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови від 19.07.16 р. ВП № 51719647 про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00 грн.;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.07.16 р. ВП № 51719647 про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00 грн.

20.09.2016року. на адресу суду від боржника у справі надійшла заява про зміну предмету скарги в порядку ст. 22 ГПК України, за змістом якої останній просить:

1) визнати причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважними і відновити пропущений строк на подання цієї скарги;

2) прийняти до провадження скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 04.05.2016 року постанов ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

3) скаргу задовольнити у повному обсязі;

4) визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення:

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору,

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору, 04.05.2016 року постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

5) визнати недійсними постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2:

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору,

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору, 04.05.2016 року постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Також просить розглянути подану скаргу з урахуванням вказаної заяви.

Вказана заява боржника відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, приписам п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №6 «Про судове рішення» та п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», та приймається судом до розгляду.

Відтак, судом розглядається скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві за наступними вимогами:

1) визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення:

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору,

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій;

2) визнати недійсними постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2:

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору,

- 04.05.2016 року постанови ВП № 50965708 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 року по справі № 908/3435/14 разом з оригіналом зазначеного наказу.

Проте, письмові заперечень від відділу державної виконавчої служби заперечень на скаргу до суду не надходили.

Представники стягувача, боржника та Державної виконавчої служби у судове засідання 15.11.2016 року не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Учасників виконавчого провадження було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для розгляду скарги на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Тому не зявлення до судового засідання представників стягувача та Державної виконавчої служби не перешкоджає розгляду скарги по суті, у звязку з чим вона розглядається за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 1212 ГПК України.

Зясувавши фактичні обставини, надавши правову кваліфікацію відносинам учасників судового процесу, суд встановив:

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року у справі № 908/3435/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2016 року, скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 року; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_1 акціонерного товариства Мотор Січ відмовлено повністю; стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Мотор Січ 2009,70 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. На виконання вказаної постанови Господарським судом Запорізької області видано наказ від 09.12.2015 року.

Боржник у справі - Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанов від 04.05.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що до отримання від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50965708, боржником 31.05.2016 року самостійно перераховано на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби стягувану за рішення суду у справі №908/3435/14 суму 2009,70грн. Проте, в супереч приписам Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 50965708 було винесено постанови від 04.05.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Вказані постанови на адресу боржника не надходили, і про них він дізнався із відомостей, що міститься у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджені та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51749647 від 19.07.2016 року про примусове стягнення за постановою №50965708 від 04.05.2016 року. Разом з тим вказує, що за первісним зверненням до суду зі скаргою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51749647 від 19.07.2016 року ухвалою господарського суду від 12.08.2016 року вказану скаргу залишено без розгляду, про що боржнику стало відомо лише 19.08.2016 року, у звязку із надходження ухвали суду. Вважає, що залишення скарги без розгляду стало причиною пропущення боржником строку для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження при повторному зверненні до суду. Тому враховуючи те, що первинно боржником було подано скаргу без порушення строків на її оскарження з дотриманням вимог господарського процесуального законодавства, з огляду на грубе та пряме порушення державним виконавцем вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вважає пропущення строку на оскарження постанови поважним. Просить відновити строк на оскарження постанов від 04.05.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій як такий, що пропущений з поважних причин та задовольнити скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що з метою оскарження протиправних дій Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови від 19.07.2016 року ВП №51719647 боржник 11.08.2016 року звернувся зі скаргою в порядку приписів ст. 121-2 ГПК України до господарського суду Запорізької області. Втім ухвалою господарського суду від 12.08.2016 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України вказана скарга разом з доданими до неї документами була повернута боржнику без розгляду.

В подальшому повторно боржник звернувся до господарського суду зі скаргою на Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просить поновити строк для подання скарги на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанов від 04.05.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Як зазначено в п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 року встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Враховуючи те, що первісно боржник звернувся зі скаргою до суду з дотриманням строку, встановленого чинним законодавством та обставини, повязані з поверненням скарги без розгляду, суд дійшов висновку, що строк для подання скарги на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанов від 04.05.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, підлягає відновленню.

Надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, повязані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника, заперечення державного виконавця, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Законодавець визначає такі поняття як: дії та бездіяльність державної виконавчої служби, які обовязково повязані з протиправною поведінкою. А саме, під діями слід розуміти - повноваження будь-якої посадової особи не здійснювати дії, які суперечать закону. У той же час бездіяльність передбачає невиконання цією особою юридичних обовязків здійснювати дії у межах закону.

Як вбачається з матеріалів скарги, на підставі заяви стягувача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Мотор Січ державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_2 (далі за текстом державний виконавець) винесено постанову від 26.04.2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 № 908/3435/14 відносно боржника ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України. Пунктом другим даної постанови встановлено боржнику строк на добровільне виконання рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 01.06.2016 року, про що свідчать штамп вхідної кореспонденції ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вх.№7325/12-16 від 01.06.2016 року, копія конверту з відміткою поштового відділення « 31.05.16» та витяг відстеження пересилань поштових відправлень із сайту УДДПЗ «Укрпошта» (а.с. 90-93, т. 4).

Як вбачається із платіжного доручення № 4004305 від 31.05.2016 року, боржник перерахував на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 2009,70 грн. В графі «Призначення платежу» вказаного платіжного доручення міститься посилання на справу 908/3435/14 та ВП № 50965708 від 26.04.2016.

03.06.2016 року боржником на адресу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві надіслана заява з проханням закінчити виконавче провадження №50965708, у звязку із перерахуванням заборгованості.

30.06.2016 року відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову у ВП № 50965708 про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

Проте, 27.07.2016 року на адресу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла постанова Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, від 19.07.2016 року ВП № 51719647 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 50965708 від 19.07.2016 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 200,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (у редакції що діяв на час винесення оскаржуваних постанов, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається із наданого боржником витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, 04.05.2016 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено дві постанови у рамках виконавчого ВП № 50965708: про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

За твердженнями боржника, йому не було відомо про прийняття Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у межах виконавчого провадження ВП № 50965708 постанов про стягнення виконавчого збору у сумі 200,97 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 200,00 грн., оскільки він їх не отримував.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 згаданого Закону визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Як вже зазначалось вище, божником, до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№50965708 від 26.04.2016 року, самостійно було перераховано на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві стягувану суму судового збору у розмірі 2009,70грн. за наказом господарського суду Запорізької області від 09.12.2015 року у справі №908/3435/14. Про даний факт боржник повідомив відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві у заяві від 03.06.2016 року про закінчення закінчити виконавче провадження №50965708.

Відповідно інформації що міститься у витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с. 115-116, т.4) та з наданих до суду документів не вбачається здіснення відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві заходів щодо примусового виконання рішення суду по справі № 908/3435/14.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні: інші заходи, передбачені рішенням.

В свою чергу, відповідно до приписів статті 52 даного Закону, звернення стягнення на кошти та майно боржника полягає в їх арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною пятою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку звернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абзацу 19 пункту 3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, (у редакції що діяла на час винесення постанов) надалі - Інструкція, про стягнення з боржника витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначається перелік та суми витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дні після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Крім цього, пунктом 3.7.4 Інструкції передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Проте постанова від 19.07.2016 року ВП № 51719647 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00 грн., винесена органом ДВС через девятнадцять днів після закінчення виконавчого провадження ВП № 50965708, що є порушенням вимог пунктів 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, боржником доведено неправомірність дій Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві при прийнятті постанов від 04.05.2016 року у виконавчому провадженні ВП № 50965708 про стягнення виконавчого збору в сумі 200,97грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 200,00грн.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, ст. ст. 86, 1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Доводи боржника у справі - ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, викладені у скарзі, визнати правомірними.

2. Скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 04.05.2016 року ВП 50965708, незаконними.

3. Визнати дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.05.2016 року ВП 50965708, незаконними.

4. Визнати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 04.05.2016 року ВП 50965708 недійсною.

5. Визнати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.05.2016 року ВП 50965708 недійсною.

Головуючий суддя О.Г.Смірнов

Судді Н.Г. Зінченко

ОСОБА_3