КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа№ 910/4944/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Ковтун А.В. - дов. № 3397-1/15 від 12.11.2015 р.,

від відповідача-1 - ОСОБА_3,

від відповідача-2 - не з'явилися,

від відповідача-3 - не з'явилися,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва

від 02.06.2016 року

у справі № 910/4944/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК»

до 1.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

2.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

3.Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про стягнення 172 031,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року по справі № 910/4944/16 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» 110 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 28 075,95 грн. заборгованості за процентами, 4 007,91 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 29 947,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» 2 580,47 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року по справі № 910/4944/16 скасувати частково в частині солідарного стягнення з відповідача-2 та 3 заборгованості у сумі 172 031,33 грн. та в частині нарахованої пені і прийняти нове рішення у цій частині про відмову в позові.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.09.2016 року.

21.09.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року було відкладено розгляд справи на 19.10.2016 року.

19.10.2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

У зв'язку з виходом головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.11.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року по справі № 910/4944/16 скасувати частково в частині солідарного стягнення з відповідача-2 та 3 заборгованості у сумі 172 031,33 грн. та в частині нарахованої пені і прийняти нове рішення в цій частині про відмову в позові.

Представник Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 у судове засідання не з'явилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали, ухвали про час та місце розгляду справи надсилалися за вказаними у матеріалах справи адресами.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку судового рішення першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-2 та 3.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

08.07.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - позичальник, відповідач-1, ФО-П ОСОБА_3) та Публічним акціонерним товариством «РАДИКАЛ БАНК» (далі - банк, кредитодавець, позивач, ПАТ «РАДИКАЛ БАНК») був укладений договір про надання овердрафту № 12249-О-1 (далі - Договір овердрафту).

За умовами Договору овердрафту банк надав позичальнику грошові кошти у тимчасове користування шляхом сплати з поточного рахунку позичальника платіжних документів на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, але в межах визначеного цим Договором ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язався повернути банку заборгованість за овердрафтом та сплатити проценти за користування овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору овердрафту ліміт овердрафту за ним складає 110 000,00 грн.

Згідно з п. 1.3 Договору овердрафту (в редакції Додаткового договору № 1 від 20.03.2015 року до Договору овердрафту) розмір плати за користування овердрафтом складає 39% річних.

Як встановлено п. 5.2 Договору овердрафту проценти нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця, виходячи із фактичної кількості днів користування овердрафтом і фактичних залишків по дебетовому сальдо за поточним рахунком. Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку позичальника і припиняється в передостанній день терміну користування овердрафтом, зазначеного у п. 1.4 цього Договору, але в будь-якому випадку нараховуються до передостаннього дня строку (терміну) повернення овердрафту (включно).

Пунктом 1.4 Договору овердрафту передбачено, що загальний термін користування овердрафтом закінчується 07.07.2015 року включно.

08.07.2014 року між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - поручитель-1, відповідач-2, ФО-П ОСОБА_4.) та ФО-П ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № ДП-12249/1-980 (далі - Договір поруки-1).

За умовами Договору поруки-1, поручитель-1 зобов'язався перед кредитодавцем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, наданого в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором овердрафту.

08.07.2014 року між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - поручитель-2, відповідач-2, ФО-П ОСОБА_5.) та ФО-П ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № ДП-12249/2-980 (далі - Договір поруки-2).

За умовами Договору поруки-2, поручитель-2 зобов'язався перед кредитодавцем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, наданого в межах ліміту овердрафту, сплати процентів за користування кредитами, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором овердрафту.

На виконання умов Договору овердрафту № 12249-О-1 від 08.07.2014 року позивач надавав ФО-П ОСОБА_3 грошові кошти в межах визначеного ліміту овердрафту, що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позичальника за період з 07.07.2014 року по 25.01.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ФО-П ОСОБА_3 належним чином не виконував покладені на нього зобов'язання за Договору овердрафту, а саме - в обумовлені п. 1.4 Договору овердрафту строки - по 07.07.2015 року включно, не здійснив повернення банку коштів.

У зв'язку з вказаним, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з 110 000,00 грн. заборгованість за Договором овердрафту та 28 075,95 грн. процентів за період з 01.06.2015 року по 25.01.2016 року, що не заперечувалося у судовому засіданні та апеляційній скарзі ФО-П ОСОБА_3

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути 29 947,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4 007,91 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів.

Зазначене стало підставою для звернення з позовом до ФО-П ОСОБА_3 як боржника, а також до ФО-П ОСОБА_4 та ФО-П ОСОБА_5 з вимогою про солідарне стягнення вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 1069 Цивільного кодексу України передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалам справи підтверджується заборгованість ФО-П ОСОБА_3 з використаного кредиту (овердрафту) у сумі 110 000,00 грн. та процентів у сумі 28 075,95 грн. за період з 01.06.2015 року по 25.01.2016 року, що не заперечується останнім.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення вказаних сум заборгованості.

Стосовно вимог про стягнення 29 947,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 08.07.2015 року по 24.01.2016 року та 4 007,91 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 08.01.2015 року по 25.01.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Пунктами п. 9.1, п. 9.2 Договору овердрафту передбачено, що за повне або часткове неповернення у строки (терміни), що передбачені цим договором, загальної заборгованості за овердрафтом, а також прострочення сплати процентів за користування овердрафтом позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вказаних сум за кожний день прострочення.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 29 947,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 08.07.2015 року по 24.01.2016 року та 4 007,91 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 08.01.2015 року по 25.01.2016 року.

Стосовно посилання апелянта на невірний розрахунок пені, колегія суддів відмічає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України визначено, що стосовно вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Частиною 1 ст. 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 9.6 Договору овердрафту, керуючись ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що строк позовної давності, який застосовується до стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим Договором, складатиме 3 (три) роки.

Сторони дійшли згоди, що штрафні санкції за цим Договором нараховуються без обмеження шестимісячного строку встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та підлягають стягненню у межах строку, встановленого першим абзацом даного пункту цього Договору.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для обмеження розрахунку пені шестимісячним строком та застосування річного строку позовної давності, оскільки вказані строки збільшені Договором овердрафту до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб..

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на вказане, суд першої інстанції, перевіривши розрахунок заборгованості позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог до відповідачів як солідарних боржників у повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду, оскільки судом першої інстанції не було враховано положення ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Посилання у пунктах 5.1, 5.2 Договорів поруки-1 та 2 на те, що його дія припиняється після повного виконання позичальником та поручителем своїх зобов'язань перед кредитодавцем, у відповідності до ст. 251 та 252 Цивільного кодексу України, не є строком, а являється терміном.

Відповідно до умов п. 1.4 Договору овердрафту остаточний строк користування овердрафтом, а отже і остаточний строк повернення кредитних коштів за Договором овердрафту є 07.07.2015 року включно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що остаточним днем виконання зобов'язання є 07.07.2015 року, а право вимоги у кредитора виникло з 08.07.2015 року.

Отже, шестимісячний строк звернення з вимогою закінчується 07.01.2016 року.

Слід звернути увагу, що шестимісячний строк є строком дії самого зобов'язання поруки, тобто цей строк є преклюзивним і з його спливом припиняється право як кредитора на реалізацію поруки, так і обов'язок поручителя щодо його виконання.

З огляду на вказане, жодних дій щодо реалізації права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду лише 17.03.2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що позивач втратив своє право на звернення з позовом про стягнення заборгованості за Договором овердрафту з відповідачів-2 та 3 як поручителів на підставі Договорів поруки-1 та 2, оскільки пропустив преклюзивний шестимісячний строк, а отже у задоволенні позову в частині солідарного стягнення з ФО-П ОСОБА_4 та ФО-П ОСОБА_5 слід відмовити.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, знайшли часткове підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року по справі № 910/4944/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення частковому скасуванню в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.

Враховуючи що даний спір виник через невиконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Договором овердрафту, незважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, яке не призводить до зменшення суми стягнення з нього, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 року по справі № 910/4944/16 скасувати в частині солідарного стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

3. Викласти резолютивну частину рішення наступним чином:

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (вул. Леніна, 2-В, село Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130, код 36964568) 110 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 28 075,95 грн. заборгованості за процентами, 4 007,91 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 29 947,47 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та 2 580,47 грн. судового збору за подання та розгляд позовної заяви.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/4944/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст рішення складено 14.11.2016 року.