КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа№ 910/14363/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Ступенко Ю.В. - представник за довіреністю від 14.07.2016 року;

від відповідача: Обухов В.В. - представник за довіреністю від 05.10.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвельт»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року про відстрочку виконання рішення

у справі № 910/14363/16 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвельт»

до Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України»

про стягнення 1 734 738, 17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медвельт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМН України" про стягнення основного боргу в сумі 890 000 грн., 3% річних в сумі 66 567,12 грн. та інфляційних втрат в розмірі 778 171,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвельт" основний борг в сумі 890 000 грн., 3% річних в сумі 66 377,65 грн., інфляційні втрати в сумі 776 505,70 грн. та судовий збір в розмірі 25 993,25 грн.

06.10.2016 Державна установа "Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України" звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою, в якій просила відстрочити виконання рішення суду до 31 березня 2017 року.

Заява мотивована тим, що безспірне списання коштів з незахищених законодавством рахунків заблокує основну діяльність відповідача та унеможливить здійснення основного напрямку діяльності, щодо надання медичних послуг. Крім того, положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" для державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова" НАМН України не передбачені кошти, які можна було б спрямувати на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 року у справі №910/14363/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року відстрочено виконання рішення суду до 31.03.2017 року.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та відмовити у задоволенні заяви Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України" про відстрочку виконання рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не доведено обставин, з якими ст. 121 ГПК України пов'язує можливість відстрочення виконання рішення суду. Крім того, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не врахував майнових інтересів позивача.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвельт" по справі № 910/14363/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвельт» прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю. та призначено до розгляду на 16.11.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 16.11.2016 року підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.11.2016 року заперечував протии задоволення апеляційної скарги та просив суд, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що в якості виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі, боржник посилається на те, що є державною бюджетною установою та фінансується із Державного бюджету України, в зв'язку з чим будь - які бюджетні зобов'язання та платежі здійснюються з бюджету та лише за наявності відповідного бюджетного фінансування. Положеннями Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2016 рік" для Державної установи ,,Національного інституту серцево - судинної хірургії ім. М.М. Амосова" не передбачені кошти, які б можна було спрямувати на виконання рішення суду. Видатки на виконання рішення суду у кошторисі на поточний 2016р. не передбачені. Заявник наголошує на тому, що він є стратегічно важливим об'єктом в галузі охорони здоров'я в частині надання медичної допомоги хворим в області серцево - судинної хірургії на всій території України, тому негайне виконання судового рішення призведе до негативних наслідків. На думку заявника, відстрочення виконання рішення суду надасть йому можливість при складання проекту кошторису на 2017р. внести суму кредиторської заборгованості в проект кошторису, отримати бюджетне фінансування та належним чином виконати рішення суду.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду заявником додано докази його скрутного матеріального стану, як то копію кошторису на 2016р., копію зведення розрахунків до кошторису на 2016р., копії листів - звернень з проханням надати додаткове фінансування.

Наведене, на думку боржника, підтверджує тяжкий фінансовий стан боржника та неможливість на сьогоднішній день своєчасно виконати рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016р.

За приписами частин 1, 3 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відтак, застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі таке. Зокрема, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка означає виконання рішення часками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатися господарським судом. Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, заявник має довести викладені у заяві обставини щодо неможливості чи утруднення виконання рішення саме належними і допустимими доказами, надавши такі докази суду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо обґрунтованості заяви боржника про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2016р. до 31.03.2017р. враховуючи таке.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - Державна установа ,,Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії медичних наук України" є державною організацією, яка відповідно фінансується з Державного бюджету України.

Всі кошти, які відповідно до кошторису на 2016, який було погоджено з Національною академією медичних наук України та затвердженого Міністерством фінансів України, у розмірі 103 273 200,00 грн - загальний фонд, та 5 255 400,00 грн - спеціальний фонд, направлено на оплату праці медичного персоналу заявника; медикаменти та перев'язувальні матеріали; продукти харчування; оплату комунальних послуг; соціальне забезпечення та інші поточні видатки.

Державна установа «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова» НАМН України є неприбутковою установою, яка фінансується з бюджету, у зв'язку з чим будь-які бюджетні зобов'язання та платежі здійснюються з бюджету та можуть здійснюватися лише за наявності відповідного бюджетного фінансування.

Головним розпорядником бюджетних коштів відповідача є Національна академія медичних наук України. Заявник неодноразово звертався до Президента НАМН України з проханням посприяти в забезпеченні фінансування на погашення кредиторської заборгованості (підтверджується листами від 28.01.2015 року №04-34/155, від 20.02.2015 року №04-34/456, від 06.04.2015р. № 04.34/916, від 24.02.2016р. №04-34/423 копії додаються до заяви), але у відповіді НАМН України повідомляла лише про відсутність коштів на капітальні видатки, у тому числі на погашення кредиторської заборгованості (лист НАМН України від 10.02.2015 р. №1-06/261).

Фінансування Інституту ім. Амосова відбувається шляхом затвердження кожного поточного року відповідного кошторису по витратам, які є необхідними для фінансування державної установи та виконання нею поточних функцій та завдань.

Інститут ім. Амосова в процесі затвердження кошторису здійснює обрахування необхідних видатків, обумовлених поточними потребами установи. Грошовий розмір даних видатки фіксується у зведених розрахунків до кошторису.

Зведеним розрахунком до кошторису на 2016 рік зафіксовано обрахування Інститутом ім. Амосова видатків по загальному фонду у розмірі 379 279 542.10 грн. При цьому, кошторисом на 2016 рік затверджено лише 103 273 200.00 грн. Різниця по загальному фонду (у вигляді недофінансування) складає 276 006 342,10 грн, у зв'язку з чим недофінансування Інституту ім. Амосова у поточному 2016 році складає 276 006 342,10 грн. При цьому, видатки по загальному фонду складають оплату праці, заробітну плату, нарахування на оплату праці, грошове забезпечення військовослужбовців, медикаменти та перев'язувальні матеріали, продукти харчування, оплата послуг, в тому числі комунальних послуг, енергоносіїв та інше, тобто, дані видатки становлять основу потреб Інституту ім. Амосова, пов'язаних із провадженням діяльності.

Заявник є стратегічно важливим об'єктом в галузі охорони здоров'я в частині надання медичної допомоги хворим в області серцево-судинної хірургії на всій території України. У зв'язку з чим, негайне виконання рішення суду зі стягненням з заявника відповідних коштів призведе до негативних наслідків, а саме, виникне заборгованість за споживання природного газу, електричної енергії, питної води та водовідведення, що призведе до неможливості здійснення розрахунків за службу охорони (наркотичні та психотропні речовини), пожежну охорону, повірку та ремонт обладнання, прання білизни, автомобільні запчастини, паливно-мастильні матеріали та призведе до порушення нормативно-правових актів у сфері охорони здоров'я, що фактично призведено до зупинки функціонування Національного інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, наслідком чого колектив Інституту в силу даних подій буде позбавлений можливості рятувати життя тисячам громадянам України.

На думку колегії суддів, наведене є винятковими обставинами, в розумінні ст. 121 ГПК України, які свідчать про неможливість виконання рішення в силу об'єктивних причин, якими є відсутність бюджетного фінансування боржника та специфіка його діяльності.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано матеріального становища позивача.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду належних та допустимих доказів перебування скрутному фінансовому становищі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про наявність підстав для застосування відстрочки виконання рішення суду та відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 року у справі № 910/14363/16 до 31.03.2017 року.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року по справі № 910/14363/16, прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвельт» задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медвельт» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року у справі № 910/14363/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/14363/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко