УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.11.2016Справа № 910/20523/16

Суддя Літвінова М.Є., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_1

до Приватного підприємства "Славія"

про звернення стягнення на предмет іпотеки 22 260 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 (далі - позивач) до Приватного підприємства «Славія» (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Дослідивши подані матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що вказана заява з доданими документами підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.15), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно пункту 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, заявником до позовної заяви, в якості доказів на підтвердження сплати судового збору та зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України, не додано жодного доказу.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого заявник не навів жодних обґрунтувань та не надав належних доказів. Окрім того, позивач не зазначив на підставі якої норми Закону України "Про судовий збір" він має бути звільнений від сплати судового збору.

Як передбачено ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Водночас, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

У пункті 3 інформаційного листа від 12 листопада 2015 року № 01-06/2093/15 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» Вищий господарський суд України звернув увагу на те, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обгрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Наведені позивачем обставини не свідчать саме про неспроможність заявника сплатити ним судовий збір у встановленому порядку та розмірі та не є достатньою підставою для звільнення від його сплати, у звязку з чим суд дійшов висновку про необхідність відмови заявнику у відстроченні сплати ним збору.

Розглянувши заявлене клопотання, а також зважаючи на розмір ставки судового збору з позовів немайнового характеру, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статті 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас, суд звертає увагу заявника, що після усунення зазначених недоліків, він не позбавлений можливості подати належно оформлену позовну заяву у порядку, встановленому розділом VІІІ Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарського суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя М.Є. Літвінова