ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 листопада 2016 року Справа № 910/9256/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
перевіривши матеріали касаційної скаргиПершого заступника прокурора Київської області
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 04.10.2016
у справі№910/9256/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПершого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: 1. Кабінету Міністрів України; 2. Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство"
до1. Київської обласної державної адміністрації; 2. Приватного підприємства "Вест"; 3. Приватного підприємства "Акорд"
провизнання недійсними розпоряджень, договорів та витребування земельних ділянок

Касаційна скарга Першого заступника прокурора Київської області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Проте, в порушення зазначених норм скаржником до касаційної скарги не додано належних доказів сплати судового збору в установлених законодавством порядку і розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 пункту 2 підпунктів 1, 2 статті 4 вказаного Закону розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати. Приписами частини 2 пункту 2 підпункту 5 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, зокрема, що за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата на 01.01.2016 становила 1378 грн. 00 коп.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7 (зі змінами та доповненнями), у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у даній справі є чотири вимоги немайнового характеру та одна майнового характеру. В підтвердження сплати судового збору, до касаційної скарги скаржником додане платіжне доручення №2292 від 21.10.2016 про сплату судового збору в розмірі 5 612,17 грн.

Враховуючи те, що Перший заступник прокурора Київської області звернувся з касаційною скаргою 24.10.2016, що підтверджується відтиском штемпелю на поштовому конверті, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, повинен складати 8 746,57 грн., з яких 6614,40 грн. - за чотирма немайновими вимогами (1378,00*120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви = 1653,60 (1653,60*4=6614,40)) та 2132,17 грн. - за майновою вимогою (1776,81*120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви = 2132,17).

Отже, додане заявником касаційної інстанції до касаційної скарги платіжне доручення в підтвердження сплати судового збору, не може вважатися належним доказом такої сплати в сукупності заявлених вимог, оскільки ця сума є меншою, ніж встановлено чинним законодавством на момент звернення із касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що за приписами частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення, а також враховуючи вимоги статті 53 зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 у справі №910/9256/16 Господарського суду міста Києва та додані до неї документи повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя В.Швець

Судді М.Данилова

О.Сибіга