ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.2016 Справа № 904/8580/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА", м. Дніпро

до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області

про розірвання договору

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 02.01.20166 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА", м. Дніпро звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про розірвання договору.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що фактичне користування земельною ділянкою здійснює новий власник, внаслідок чого договір оренди землі з позивачем слід достроково розірвати.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходження.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 14.11.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2009 року між Богданівською сільською радою (далі - Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дігамма» (далі - Орендар) був укладений договір оренди землі.

Відповідно до умов якого в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,1065 га для комерційного використання (для обслуговування магазину №1 «Універмаг») яка знаходиться на території Богданівської сільської ради за адресою с. Богданівка вул.. Шевченко 27 б строком на 49 років, об'єкт (Універмаг) знаходився у власності ТОВ «ДІГАММА» на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою від 20.08.2008 року за № 1963.

26 лютого 2014 року між ТОВ «ДІГАММА» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частки магазину за адресою с. Богданівка вул. Шевченко 27 б.

26 лютого 2014 року між ТОВ «ДІГАММА» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частки магазину за адресою с. Богданівка, вул. Шевченко 27 б.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі", до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відповідно до п. "а" та п. "є" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

За приписами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 202 Господарський кодекс України передбачає, що господарське зобов'язання припиняється у разі його розірвання.

Доказів розірвання спірного договору з додержанням вимог ст. 654 ЦК України, суду сторонами не представлено.

Виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, - права власності або права користування.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснює її новий власник, попередній землекористувач - позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, а законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України по справі №3-15гс13 від 20.08.2013 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 18.12.2009року, укладений між Богданівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дігамма».

Стягнути з Богданівської сільської ради (51464, Павлоградський район, с. Богданівка, вул. Жовтнева, 35-а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дігамма" (49040, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 37, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.11.2016 року

Суддя ОСОБА_4