ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.2016 Справа № 904/9005/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво", м. Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп", смт. Ювілейне Дніпропетровської області

про стягнення 43 494,47 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 06 серпня 2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" заборгованість у розмірі 43 494,47 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 30 000,00 грн.;

- 36 % річних у розмірі 5 488,52 грн.;

- пеня у розмірі 6 708,20 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 1 297,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товарів № ТД-90229 від 15 лютого 2016 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки за березень-вересень 2016 року.

На підставі пунктів 5.2 та 5.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 6 708,20 грн. та 36% річних у розмірі 5 488,52 за загальний період з 05.03.2016 по 07.09.2016.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи 15 листопада 2016 року не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

14 листопада 2016 року до господарського суду надійшло клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із необхідністю надання часу уповноваженому представнику для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки необхідних документів.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 31 жовтня 2016 року на 15 листопада 2016 року.

У судовому засіданні 15 листопада 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" (продавець), та товариством з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" (покупець), був укладений договір поставки №ТД-90229, відповідно до умов якого (п.1.1.) в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною (вартістю), що наводяться у специфікаціях (додатки до договору), які є невід'ємною частиною договору та остаточно узгоджуються сторонами на кожну окрему партію товару.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) та діє до 31 грудня 2016 року та моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобовязань за цим договором (п.9.1. договору).

Порядок та умови передачі товару за цим договором викладені у розділі 2 договору.

Так, передача товару покупцю здійснюється продавцем за наявністю товару на складі продавця на наступних умовах:

ЕХW склад продавця (м. Дніпропетровськ,) - протягом 20 (двадцяти) робочих днів, з дня виконання покупцем вимог п. 3.4.1 цього договору. Факт передачі товару покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання видаткової накладної, яка підписується обома сторонами у момент передачі-приймання товару. Покупець несе ризик випадкової загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару з моменту підписання обома сторонами видаткової накладної. Товар доставляється (перевозиться) зі складу продавця до складу покупця силами та засобами покупця.

Покупець, підписуючи документ про відвантаження (видаткову накладну, товарно-транспортну накладну або інший документ, що засвідчує відвантаження чи отримання товару від продавця або перевізника), виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із продавцем та позбавляється права заявляти претензії, щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом та ціною попередній домовленості із продавцем. Уповноважуючи певну особу на прийняття товару від продавця або перевізника покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи на товар. Приймання товару за якістю здійснюється покупцем в строк не більше п'яти днів з моменту його відвантаження (п. 2.2. договору).

Право власності на товар переходить до покупця після сплати 100% ціни (вартості) товару (п. 2.3 договору).

15 лютого 2016 року сторонами була підписана Специфікація №1 (Додаток №1 до договору поставки №ТД-90229 від 15.02.2016) на поставку продукції, а саме: зірочка гусенична (1081-02210-JSB) у кількості 2 шт., ціна за одиницю товару з ПДВ складає 15 000,00 грн./550,45 дол. США.

На виконання договору поставки №ТД-90229 від 15 лютого 2016 року та наведеної вище Специфікації №1 від 15.02.2015, позивач поставив відповідачу продукцію, на загальну суму 30 000,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №21 від 15.02.2016 (а.с. 16).

Розділом 3 договору встановлені ціна (вартість) та умови оплати товару.

Оплата ціни (вартості) товару здійснюється покупцем в національній валюті України безготівково шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця (п.3.3 договору).

Згідно п. 3.4. договору оплата вартості (ціни) товару здійснюється покупцем у три етапи:

перший етап - сплата 40% ціни (вартості) товару, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем покупцю відповідного рахунку-фактури на товар.

другий етап - сплата 30% ціни (вартості) товару, не пізніше 10 (десяти) днів з моменту виконання пункту 3.4.1

третій етап - сплата 30% ціни (вартості) товару, не пізніше 20 (двадцяти) днів з моменту виконання пункту 3.4.1

Датою остаточної оплати вартості (ціни) товару вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок продавця у розмірі 100% ціни (вартості) товару (п.3.4 договору).

На виконання умов договору товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Оланво" відповідачу разом з товаром було виставлено рахунок на оплату №25 від 15 лютого 2016 року на суму 30 000,00 грн.

Отже, вважається, що відповідач отримав рахунок на оплату 15 лютого 2016 року, однак у встановлені договором строки вартість поставленого товару не сплатив.

05 липня 2016 року позивачем було направлено відповідачу претензію за вих. №3290 з вимогою щодо сплати заборгованості за договором у розмірі 30 000,00 грн. продовж десяти днів з моменту отримання вимоги, яка останнім залишена без відповіді (а.с. 17). Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним договором відповідач не здійснив.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору (п.3.4.), положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав 09 березня 2016 року.

Відповідач у встановлений строк свої зобовязання по оплаті не виконав, доводи позивача, наведені в позовній заяві не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію у сумі 30 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність сторін за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору передбачена пунктом 5.1 договору. Так, винна сторона несе, відповідальність в порядку, визначеному чинним законодавством України та цим договором.

У випадку несвоєчасного виконання прийнятих на себе грошових зобовязань по оплаті за товар за цим договором покупець зобовязаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми невиконаного зобовязання за кожний день прострочення виконання (п. 5.2 договору).

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату поставленої продукції нарахована ним у сумі 6 708,20 грн. за загальний період з 05.03.2016 по 07.09.2016.

Перевіркою здійсненого розрахунку пені встановлено, що позивачем невірно визначено період прострочки та кількість днів прострочки виконання зобов'язання. Отже, вимога позивача про стягнення пені підлягає частковому задоволенню за період з 10.03.2016 по 07.09.2016 у сумі 5 455,74 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Згідно п. 5.3. договору на підставі статті 625 ЦК України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання строком більше 30 календарних днів боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36 (тридцять шість) відсотків річних від простроченої суми за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача тридцять шість відсотків річних у сумі 5 488,52 грн. та втрати від інфляції у сумі 1 297,75 грн. за загальний період прострочки з 05.03.2016 по 07.09.2016.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 36 відсотків річних встановлено, що позивачем при їх обчисленні невірно визначено кількість днів прострочки.

Розрахунок відсотків: за видатковою накладною №21 від 15.02.2016 на суму 30 000,00 грн. за період прострочки з 10.03.2016 по 07.09.2016 тридцять шість відсотків річних складають 5 370,49 грн. (30 000 грн.х36%:366х182дн = 5 370,49 грн.)

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р. У звязку з чим вимога про стягнення інфляційних страт підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу 30 000,00 грн., пеня у сумі 5 455,74 грн., тридцять шість відсотків річних у сумі 5 370,49 грн., втрати від інфляції у сумі 1 297,75 грн., а всього 42 123,98 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 334,58 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" (52005, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39125904) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Оланво" (49100, м. Дніпро, Балашовський узвіз, 15, ідентифікаційний код 38198552) заборгованість у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп., пеню у сумі 5 455 (пять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 74 коп., тридцять шість відсотків річних у сумі 5 370 (пять тисяч триста сімдесят) грн. 49 коп., втрати від інфляції у сумі 1 297 (одна тисяча двісті девяносто сім) грн. 75 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 334 (одна тисяча триста тридцять чотири) грн. 58 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 21.11.2016