КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Справа№ 910/7579/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

від позивача не з'явився,

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 Смелянський Р.І.

третьої особи не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 (головуючий суддя Морозов С.М., судді Підченко Ю.О., Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний центр

"Сігма"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент

Інвестмент"

2. Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів та скасування запису,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 по справі №910/7579/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним, з моменту укладення, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 25.05.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та посвідчений 25.05.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М., зареєстрований в реєстрі за № 426.

Визнано недійсним, з моменту укладення, Договір застави майнових прав, укладений 21.05.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк".

Визнано недійсним, з моменту укладення, Договір про задоволення вимог заставодержателя, укладений 25.05.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк".

Скасовано запис № 9785750 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену 25.05.2015р. державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна НОМЕР_1).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний Центр "Сігма" суму судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний Центр "Сігма" суму судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрінком" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2016, колегією суддів у складі : головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді, ОСОБА_10, Калатай Н.Ф. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінком" на рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2016 прийнято до провадження та призначено до розгляду 13.09.2016.

13 вересня 2016, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник відповідача 2 надав додаткові обґрунтування до апеляційної скарги, клопотання про витребування доказів та призначення почеркознавчої експертизи.

13 вересня 2016, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представник Відповідача 1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 розгляд справи відкладено до 27.09.2016.

Розпорядженням від 26.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку зі звільненням у відставку та припиненням повноважень судді ОСОБА_10

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 26.09.2016, в зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді ОСОБА_10, яка не є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінком" (правонаступник - Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк") на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 року до свого провадження.

27 вересня 2016 року представником відповідача 1, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на апеляційну скаргу, яке долучено судом до матеріалів справи.

27 вересня 2016 року представником третьої особи, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів подано заперечення на апеляційну скаргу, яке долучено судом до матеріалів справи.

27 вересня 2016 року представником відповідача 2, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подані клопотання про зупинення провадження по справі №910/7579/16 до закінчення апеляційного перегляду пов'язаної з нею справи №910/7471/16 та клопотання про витребування доказів, які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016 розгляд справи відкладено до 10.10.2016.

07 жовтня 2016 року представником відповідача 1, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення, яке долучено судом до матеріалів справи.

10 жовтня 2016 року представником відповідача 2, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів подано пояснення по справі, яке долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 розгляд справи відкладено до 31.10.2016. Витребувано, в порядку ст. 38 ГПК України, копії реєстраційних справ Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний Центр "Сігма" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" від Голосіївської районної в місті Києві Державної адміністрації.

28 жовтня 2016 року від Державної адміністрації в Голосіївському районі м. Києва, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, надійшли копії матеріалів реєстраційних справ Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний Центр "Сігма" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 розгляд справи відкладено до 14.11.2016.

04 листопада 2016 року представником відповідача 1, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано клопотання про долучення додаткових документів.

08 листопада 2016 року представником відповідача 2, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано повідомлення по справі.

14 листопада 2016 року представником відповідача 2, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.11.2016 оголошено перерву до 15.11.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 розгляд справи відкладено до 21.11.2016.

Розпорядженням від 18.11.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з участю судді Калатай Н.Ф., у підготовці суддів апеляційних господарських судів Національною школою суддів.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 18.11.2016, в зв'язку з участю судді Калатай Н.Ф., у підготовці суддів апеляційних господарських судів Національною школою суддів, яка не є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінком" (правонаступник - Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк") на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 року до свого провадження.

21 листопада 2016 року представником відповідача 2, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано пояснення по справі.

21 листопада 2016 року представником третьої особи, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення щодо клопотання про залучення документів та клопотання про відмову в залученні додаткових доказів по справі.

В судове засідання 22.11.2016 з'явився представник відповідача 2.

Представники позивача, відповідача 1 та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники позивача, відповідача 1 та третьої особи про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача, відповідача 1 та третьої особи.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016.

Колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта про витребування документів прийшла до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення даного спору. Поряд з цим колегія суддів зазначає, що пояснення фізичних осіб в господарському процесі, з врахуванням обставин даної справи, не можуть бути належними доказами щодо обставин проведення загальних зборів товариства.

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для витребування у позивача протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний центр "Сігма" від 20-22.05.2015, оскільки як вбачається з пояснень відповідача 1, позивача та апелянта, оригінали зазначених протоколів загальних зборів жоден з них надати суду не має можливості, в зв'язку з їх відсутністю.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів також прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підписів протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний центр "Сігма" від 20.05.2015, 21.05.2015 22.05.2015, копії яких містяться в матеріалах справи, оскільки оригінали зазначених протоколів відсутні.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача 2, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту позовної заяви, позов у цій справі подавався до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" ().

Так, ПАТ «Укрінбанк» Постановою Національного банку України №934 від 24.12.2015 віднесено до неплатоспроможних та згідно з рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію, та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 на здійснення тимчасової адміністрації.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.03.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 по справі №826/1162/16, визнано незаконними та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення Фонду від 24.12.2015 №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», зобов'язано Національному банку України надати термін в 95 календарних днів для відновлення платоспроможності Публічного акціонерного товариства «Українській інноваційний банк». Поряд з цим, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, 13.07.2016 відбулася державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк»), а саме зміна повного найменування з Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» на Публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ".

Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ" затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк», ПАТ "УКРІНКОМ" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ПАТ "УКРІНКОМ" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк»

27 грудня 2010 року між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого відповідно до п.1.3 Статуту, зареєстрованого 22.06.2012 є Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" укладено Кредитний договір № 4727 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору відповідач-2 надає відповідачу-1 кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в розмірі 15000000,00 грн. на термін до 25.12.2015 включно.

Додатковою угодою №1 від 18.05.2011 сторонами внесено зміни до Кредитного договору, відповідно до яких розмір кредиту складає 30000000,00 грн. Граничним терміном повернення кредиту визначено 25.12.2015 включно, зі сплатою процентів в розмірі 25% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом.

Місцевим господарським судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено Іпотечний договір 27 грудня 2010 року (далі - Іпотечний договір).

Відповідно до умов Іпотечного Договору іпотекодавець, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №4727 від 27.12.2010, передає в іпотеку майновий комплекс, загальною площею 4447,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно з п. 2.1 Іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є:

- майновий комплекс, загальною площею 4447,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу майнового комплексу, посвідченого 28 квітня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдановою В.М. за реєстровим № 638 з наступними змінами і доповненнями.

Опис предмета іпотеки:

- літера "В" - адмінкорпус, площею 195,00 кв. м.;

- літера Г - будівля дільниці поліруючих матеріалів, площею 622,30 кв. м.;

- літера Ж - склад готової продукції, площею 420,80 кв. м.;

- літера Р - матеріальний склад, площею 448,30 кв. м.;

- літера Т - склад ЛЗР, площею 185,00 кв. м.;

- літера А - будівля дільниці гуашевих фарб, площею 805,00 кв. м.;

- літера Б - будівля дільниці гуашевих фарб, площею 832,40 кв. м.;

- літера Л - їдальня "Вітерець", площею 76,50 кв. м.;

- літера Д - механічна майстерня, площею 84,60 кв. м.;

- літера С - павільйон "Левада", площею 160,80 кв. м.;

- літера М - павільйон "Левада", площею 170,10 кв. м.;

- арочна споруда,площею 447,00 кв. м.

Договором про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору сторонами п. 1.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції, згідно з якою, в зв'язку з укладеннями Додаткової угоди №1 від 18.05.2011 до Кредитного договору, змінено розмір кредиту до 30000000,00 грн.

Договором про внесення змін і доповнень №2 до Іпотечного договору сторонами викладено в новій редакції п. 1.2 та п. 2.2 Іпотечного договору, згідно із якими предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно:

- майновий комплекс, загальною площею 8477,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцю на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 17.06.2011 року № 6/136. Право власності на предмет іпотеки зареєстровано 21.07.2011 в КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" реєстраційним № 31753035.

Опис предмета іпотеки:

- літера А - нежитловий будинок, площею 858,40 кв. м.;

- літера Б - нежитловий будинок, площею 1447,6 кв. м.;

- літера В - нежитловий будинок, площею 341,8 кв. м.;

- літера Г - нежитловий будинок, площею 521,70 кв. м.;

- літера Д - нежитловий будинок, площею 83,9 кв. м.;

- літера Ж - нежитловий будинок, площею 598,6 кв. м.;

- літера З - нежитловий будинок, площею 976,5 кв. м.;

- літера Р - нежитловий будинок, площею 762,1 кв. м.;

- літера Х - нежитловий будинок, площею 174,7 кв. м.;

- літера Ш - нежитловий будинок, площею 665,9 кв. м.;

- літера Ф - нежитловий будинок, площею 211,9 кв. м.;

- літера Ч - нежитловий будинок, площею 533,8 кв. м.;

- літера Ц - нежитловий будинок, площею 1300,1 кв.м.

Вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить - 57488683,00 грн. (п. 2.2).

21 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" укладено Договір застави майнових прав (далі Договір застави майнових прав).

Відповідно до умов Договору застави майнових прав відповідач-1, в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 4727 від 27.12.2010р. та додаткових угод до нього, передав відповідачу-2 в заставу майнові права на все збудоване після капітального ремонту та реконструкції майнового комплексу майно, загальною площею 4029,2 кв.м., що належить відповідачу-1 та розташоване за адресою: м. Київ, провулок Червоноармійський, 14 та саме майно, вказане в договорі (п. 1.1, 1.2) (в т.ч. матеріали, конструкції, обладнання тощо, що були використані в процесі будівельних робіт та все, що збудовано, реконструйовано в процесі виконаних будівельних робіт), відповідно до договору підряду від 07.12.2010р., укладеного між ТОВ "Гриф девелопмент інвестмент" та ТОВ "Камбей".

В подальшому, 25 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя (далі Договір про задоволення вимог заставодержателя).

Відповідно до умов Договору про задоволення вимог заставодержателя відповідач-1 передав відповідачу-2 майнові права на все збудоване після капітального ремонту та реконструкції майнового комплексу майно, загальною площею 4029,2 кв.м., що належить відповідачу-1 та розташоване за адресою: м. Київ, провулок Червоноармійський, 14 та саме майно, вказане в договорі (п. 1). (в т.ч. матеріали, конструкції, обладнання тощо, що буди використані в процесі будівельних робіт та все, що збудовано, реконструйовано в процесі виконаних будівельних робіт), відповідно до договору підряду від 07.12.2010р., укладеного між ТОВ "Гриф девелопмент інвестмент" та ТОВ "Камбей".

25 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент інвестмент" та Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" укладено Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя (далі Договір про задоволення вимог іпотекодержателя 2).

Відповідно до умов Договору про задоволення вимог іпотекодержателя іпотекодавець (відповідач-1) зобов'язався передати, а іпотекодержатель (відповідач-2), зобов'язався прийняти у власність за вартістю і на умовах, визначених цим договором, належні іпотекодавцю на праві приватної власності об'єкт нерухомості, а саме:

- майновий комплекс, загальною площею 4447,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 1.1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя майновий комплекс, загальною площею 4447,8 кв.м. складається з наступних будівель і споруд:

- літера В - адмінкорпус, загальною площею 195,00 кв. м.;

- літера Г - будівля дільниці поліруючих матеріалів, площею 622,30 кв. м.;

- літера Ж - склад готової продукції, площею 420,80 кв. м.;

- літера Р - матеріальний склад, площею 448,30 кв. м.;

- літера Т - склад ЛЗР, площею 185,00 кв. м.;

- літера А - будівля дільниці гуашевих фарб, площею 805,00 кв. м.;

- літера Б - будівля дільниці гуашевих фарб, площею 832,40 кв. м.;

- літера Л - їдальня "Вітерець", площею 76,50 кв. м.;

- літера Д - механічна майстерня, площею 84,60 кв. м.;

- літера С - павільйон "Левада", площею 160,80 кв. м.;

- літера М - павільйон "Левада", площею 170,10 кв. м.;

- арочна споруда, площею 447,00 кв. м.

Відповідно до п. 1.1.3 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя об'єкт нерухомості передається у власність іпотекодержателя в рахунок часткового виконання ним, як Боржником, зобов'язань перед іпотекодержателем за Кредитним договором № 4727 від 27.12.2010р.

25 травня 2015 року, на підставі Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 9785750 про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м., розміщений за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається, зокрема на порушення норм чинного законодавства України, а саме: Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2015 не відповідає вимогам ст. ст. 12, 33, 35, 36 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 589 Цивільного кодексу України, Договір застави майнових прав від 21.05.2015р. - ст. 577 ЦК України, ст. 13 Закону України "Про заставу", ст. ст. 3, 5, 16, 18 Закону України "Про іпотеку", а Договір про задоволення вимог заставодержателя від 25.05.2015р. - ст. 25 Закону України "Про заставу".

Щодо Договорів про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2015, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про іпотеку" передбачена можливість позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 3 Договору про задоволення вимог заставодержателя, в зв'язку невиконанням Заставодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором, сторони цього договору вирішили врегулювати свої відносини у позасудовий спосіб, шляхом добровільної передачі Заставодержателю предмета застави у порядку передбаченому п. 6.3 Договору застави. Пунктом 4 цього договору передбачено, що Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає у власність належний Заставодавцю предмет застави, у порядку передбаченому п. 6.3 Договору застави.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.5.1 Кредитного договору та п. 1.1 Іпотечного договору від 27.12.2010, в редакції Договору про внесення змін та доповнень №1 від 18.05.2011, термін виконання зобов'язань відповідача-1 з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків встановлений до 25 грудня 2015 року включно.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 530 ЦК України)

В той же час, Договори про задоволення вимог іпотекодержателя укладено 25 травня 2015 року, тобто за сім місяців до закінчення строку належного виконання відповідачем-1 зобов'язання, забезпеченого іпотекою та заставою майнових прав.

Місцевим господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів в підтвердження факту порушення відповідачем-1 забезпеченого зобов'язання, визначеного умовами Кредитного договору, станом на час укладення спірних договорів про задоволення вимог іпотекодержателя.

Колегія суддів критично оцінює надану відповідачем 2 довідку про наявність заборгованості, оскільки остання не є первинним документом, що підтверджує наявність заборгованості.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Вказана норма визначає загальну вимогу щодо порядку дій іпотеко держателя, в разі порушення боржником основного зобов'язання, необхідних для можливості прийняття ним рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Так, апелянтом в ході апеляційного перегляду даної справи надано копії листів - повідомлень від 05.05.2012 №3096/0/2-12, від 18.02.2015 №357/0/2-15, від 18.02.2015 №658/0/2-15.

В той же час, враховуючи приписи ст. 101 ГПК України, останнім належним чином не обґрунтовано неможливості подання зазначених листів до місцевого господарського суду.

Крім того, апелянтом не надано доказів надсилання зазначених листів відповідачу 1.

Також, колегія суддів враховує, що відповідачем 2 не здійснено заходів щодо дострокового стягнення заборгованості.

В той же час, як вбачається зі змісту пункту 2.1, в редакції Договору про внесення змін та доповнень №2 від 22.07.2011, останній визначений сторонами предмет іпотеки є майновий комплекс, загальною площею 84770 кв.м. При цьому, в оспорюваному Договорі про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2015 (п. 1.1), в порядку ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку" (позасудового врегулювання), в якості майна, яке передається відповідачу-2 у власність визначене інше майно в якості предмету іпотеки, ніж вищезазначене.

Таким чином, місцевий господарський суд обґрунтовано прийшов до висновку, що звернення стягнення в позасудовому порядку, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя відбулося на інше майно, ніж визначене предметом Іпотечного договору, що є порушенням ст. ст. 589, 572 ЦК України та ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку".

Щодо договору застави майнових прав, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту договорів застави майнових прав та задоволення вимог заставодержателя їх предметом є майнові права на все збудоване після капітального ремонту та реконструкції майнового комплексу майно, загальною площею 4029,2 кв.м., що належить відповідачу-1 та розташоване за адресою: м. Київ, провулок Червоноармійський, 14. (в т.ч. матеріали, конструкції, обладнання тощо, що буди використані в процесі будівельних робіт та все, що збудовано, реконструйовано в процесі виконаних будівельних робіт), відповідно до договору підряду від 07.12.2010р., укладеного між ТОВ "Гриф девелопмент інвестмент" та ТОВ "Камбей".

Місцевим господарським судом встановлено, що, все збудоване після ремонту та реконструкції майнового комплексу майно, загальною площею 4029,2 кв.м. є об'єктами нерухомого майна, які не введені в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене, предметом Договору застави майнових прав та Договору про задоволення вимог заставодержателя є майнові права на об'єкти незавершеного будівництва загальною площею 4029,2 кв.м.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" "майнові права", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва, не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є "чуже майно", а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва не існує на момент встановлення застави, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно з п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" предметом іпотеки, згідно з положенням частини другої статті 5 Закону України "Про іпотеку" може виступати як нерухоме майно, зокрема, якщо його будівництво ще не завершено, але яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець при укладенні договору може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому, так і майнові права на нерухоме майно, які можуть бути відчужені іпотекодавцем і на які може бути звернено стягнення.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об'єкт. А відповідно до ст. 4 Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 6.3 Договору застави майнових прав визначено, що задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок предмета застави можливе на розсуд заставодержателя наступними шляхами:

- набуття права власності Заставодержателем на предмет застави після одержання ним предмету застави у володіння, при цьому Заставодержатель в порядку встановленому законодавством повідомляє Заставодавця та інших обтяжувачів предмета застави про свій намір набути право власності на предмет застави;

- добровільної передачі Заставодержателю предмета застави у власність або для подальшого його реалізації;

- реалізації Заставодавцем предмета застави з письмового дозволу Заставодержателя;

- звернення стягнення на предмет застави;

- іншими шляхами на розсуд Заставодержателя відповідно до чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

В той же час, матеріали справи не містять доказів державної реєстрації об'єкта незавершеного будівництва, а саме всього збудованого після ремонту та реконструкції майнового комплексу майна, загальною площею 4029,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, провул. Червоноармійський, 14, а отже - набуття права власності на нього. Відтак, станом на час укладення спірного Договору задоволення вимог заставодержателя, у відповідача-1 не існувало права власності на таке майно, а лише майнові права на набуття такого права власності у майбутньому.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, законодавство України не визначає можливості добровільного передання заставо-/іпотекодержателю майнових прав ("права очікування") на об'єкти незавершеного будівництва у інший спосіб, ніж шляхом уступки вимоги, що випливає із заставленого права.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про іпотеку" передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об'єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 18 цього Закону встановлено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 577 ЦК України (в редакції станом на час укладення спірних договорів) якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про заставу" договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір застави майнових прав від 21.05.2015 укладено в простій письмовій формі, не посвідчено нотаріально, обтяження за ним не зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку, що зазначений договір не відповідає вказаним вище вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 577 ЦК України, ст. 13 Закону України "Про заставу", ст. ст. 3, 5, 16, 18 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про заставу" недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Пунктом 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним. Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що предметом застави є майнові права на об'єкти незавершеного будівництва, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що такий договір підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, оскільки Договір про задоволення вимог заставодержателя від 25.05.2015 укладено на підставі Договору застави майнових прав від 21.05.2015, який є недійсним і не створює юридичних наслідків, то зазначений Договір також є недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2015, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М. 25.05.2015 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 9785750 про державну реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на майновий комплекс загальною площею 4447,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1).

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевикладене, в зв'язку з визнанням недійсним Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 25.05.2015, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності відповідача-2 на майно, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що запис № 9785750 також підлягає скасуванню.

Щодо перевищення повноважень Генерального директора відповідача 1 під час укладання спірних договорів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з пояснень апелянта, загальними зборами учасників ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 6 про укладення з Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" змін до Кредитного договору № 4727 від 27.12.2010 та договору застави майнових прав, а також надано повноваження Генеральному директору ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" на підписання усіх необхідних документів з ПАТ "Український інноваційний банк" на умовах на його власний розсуд.

21.05.2015 року загальними зборами учасників ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" прийнято рішення, оформлене протоколом № 7, щодо передачі у власність Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк", на підставі п. 6.3 Договору застави майнових прав від 21.05.2015, в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 4727 від 27.12.2010 майнових прав на майно та надано повноваження Генеральному директору ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" на підписання усіх необхідних документів з ПАТ "Український інноваційний банк" на умовах на його власний розсуд.

22.05.2015 загальними зборами учасників ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" прийнято рішення, оформлене протоколом № 8, щодо передачі у власність Публічному акціонерному товариству "Український інноваційний банк", на підставі п. 6.2 Іпотечного договору від 27.12.2010, реєстр. № 3611 (із змінами і доповненнями), в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 4727 від 27.12.2010, нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, загальною площею 4447,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Червоноармійський, 14, а також надано повноваження Генеральному директору ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" на підписання усіх необхідних документів з ПАТ "Український інноваційний банк" на умовах на його власний розсуд.

Позивач є учасником ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" з часткою 99% статутного капіталу відповідача, що підтверджується п.п. 2.1.1, 8.1 Статуту відповідача, зареєстрованого 13.05.2011 Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 20.04.2016.

ОСОБА_4 (Третя особа), станом на час прийняття оспорюваних рішень загальних зборів, був власником частки 100% Статутного капіталу ТОВ "Інформаційний Центр "Сігма" та, кінцевим бенефіціарним власником засновника ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент", що підтверджується Статутом позивача та Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент" станом на 07.04.2016.

Відповідно до п. 9.1, 10.1 Статуту Вищим органом товариства є Загальні збори. Загальні збори учасників складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який момент замінити свого представника на Загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Так, до повноважень загальних зборів відноситься питання щодо укладання Генеральним директором Товариства правочинів(договорів, контрактів тощо) на суму, що перевищує 20000, грн. та відчуження майна належить до загальних зборів учасників Товариства.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 24.05.2016 по справі № 910/7471/16 за позовом ТОВ "Інформаційний центр "Сігма" до ТОВ "Гриф Девелопмент Інвестмент", третя особа - ОСОБА_4 визнано недійсними з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Девелопмент Інвестмент" від 20.05.2015р., оформлені протоколом №6 від 20.05.2015 року, від 21.05.2015р., оформлені протоколом №7 від 21.05.2015 року, та від 22.05.2015р., оформлені протоколом №8 від 22.05.2015 року.

В той же час, зазначене рішення не набрало законної сили та оскаржується в апеляційному порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справ, позивачем, під час розгляду справи вчинялись дії щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб.

Відповідно до абз. 4 п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що підставою для визнання спірних договорів є порушення чинного Законодавства України при їх укладанні, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог.

Також, колегією суддів визнано безпідставними порушення місцевим господарським судом норм процесуального права з огляду на те, що обставини на які посилається апелянт є припущенням останнього та не підтверджено належними доказами та не є підставою для скасування рішення.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 по справі №910/7579/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 по справі №910/7579/16 без змін.

2.Матеріали справи №910/7579/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець