ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р. Справа №922/3503/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Івакіна В.О., суддя Слободін М.М.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 01.08.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Харківської міської ради, м.Харків, (вх.№2704Х1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року по справі №922/3503/14,

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заря», м.Харків,

про внесення змін до договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №922/3503/14 (суддя Хотенець П.В.) позов задоволено частково.

Вирішено внести зміни до договору оренди землі від 10 червня 2005 року №66122/05 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в такій редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі,

зареєстрованого "10" червня 2005 року за № 66122/05

у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр

державного земельного кадастру при Державному комітеті

України по земельних ресурсах"

"___" ___________ 20__

Харківська міська рада Харківської області (Орендодавець) в особі міського голови ОСОБА_2 з одного боку та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЗАРЯ" (Орендар) в особі керівника ________________________з другого боку, домовились про нижченаведене:

І. Відповідно до Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі", рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", рішення 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 № 41/08 «Про затвердження Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові» (з відповідними змінами та доповненнями), рішення 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 № 960/12 "Про Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові" пункти 5. та 9. договору оренди землі, зареєстрованого "10" червня 2005 року за № 66122/05 змінити, доповнити пункт 2 словами і викласти у такій редакції:

"2. В оренду передається земельна ділянка за кадастровим номером: :13:021:0501 загальною площею 0,2231Га, у тому числі: ріллі___ Га, багаторічних насаджень ____Га, сіножатей _ Га, пасовищ ____ Га, лісів ______Га, під забудовою 0, 0023 Га інших 0,2208 Га."

"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 463 від 30.10.2013 року становить 3600499 грн. (три мільйона шістсот тисяч чотириста девяносто девять гривень)."

"9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Розмір орендної плати на рік за земельну ділянку становить 4,82 відсотка від грошової нормативної оцінки земельної ділянки і складає 173544,05 грн. (сто тисяч сімдесят три пятсот сорок чотири грн. 05 коп.), або 14462, 00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дві грн. 00 коп.)."

II. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі, зареєстрованого "10" червня 2005 року за № 66122/05 у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" і складена та підписана в трьох примірниках, один з яких залишається у органі, що провів їх державну реєстрацію, а два інших видаються сторонам по договору.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Харківська міська рада ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ

Харківської області ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЗАРЯ"

м. Харків, м-н Конституції, 7 61107, м. Харків,

код 04059243 вул. Командарма Корка, буд.

41-А, код 25459225

В особі міського голови В особі керівника

_________________Г.А.Кернес ______________ _________________

/підпис/ /підпис/ /ПІБ/"

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Заря» на користь Харківської міської ради 689,00 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов Харківської міської ради та внести зміни до договору оренди землі від 10.06.2005 року №66122/05 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у редакції запропонованій в позовній заяві. Судові витрати апелянт просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд неправомірно всупереч норм діючого законодавства відмовив у задоволенні позову в частині внесення змін до договору щодо ставки орендної плати у розмірі 7,2%. Також апелянт вказує про безпідставність відмови в позові про внесення змін до договору оренди, що стосується п. 13, 14 та 25, а саме в яких випадках переглядається розмір орендної плати, сплати пені та ухилення від виконання обовязків за договором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду України від 10.10.2016 року апеляційну скаргу Харківської міської ради прийнято до провадження та призначено до розгляду.

04.11.2016 року позивач надав через канцелярію суду клопотання (вх.№11171), в якому просить відкласти розгляд справи на інший час та дату, посилаючись на те, що уповноважений представник не в змозі прибути в судове засідання, через зайнятість в іншому засіданні суду.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через незявлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК України, з числа своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно з вимогами статті 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак у судовому засіданні 07.11.2016 року пояснив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника першого відповідача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2005 року на підставі рішення Харківської міської ради від 27.04.2005 року №78/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації» між Харківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Заря» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого відповідачу передано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі транспорту, яка знаходиться м.Харків, вул. Командрама Корка, 41-А.

Згідно пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2231 га, у тому числі під забудовою 0,0023 га, інших угідь 0,2208 га.

Відповідно до пункту 5 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки: на період реконструкції згідно з довідкою №976/05 від 14.05.2005 року становить 298457 грн.; на період експлуатації згідно з довідкою №977/05 від 14.05.2005 року становить 1492284 грн.

Пунктом 8 договору передбачено, що його укладено строком: на період реконструкції до 01.12.2007 року, на період експлуатації до 01.05.2053 року.

Згідно з пунктом 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: на період реконструкції: 2005р. 635,71 грн., з 2006р. 935,91 грн., з 2007р. 1765,87 грн.; на період експлуатації 5994,01 грн.

Пунктом 13 договору сторони встановили, що розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Рішенням Харківської міської ради 25 сесії 6 скликання від 03.07.2013 року №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Пунктом 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року застосовується з 01.01.2014 року.

Попередня вартість 1 квадратного метру землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 року №335/07 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007», рішень Харківської міської ради від 27.02.2008 року №42/08 «Про затвердження Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007» та була введена в дію з 01.03.2008 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 року «Про затвердження «Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» встановлено, що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Харківської міської ради №960/12 від 19.12.2012 року затверджено Порядок оформлення договорів оренди землі у м. Харкові.

На підставі вищевказаних рішень Харківської міської ради, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було одержано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку; виконано розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 року, одержано витяг №463 від 30.10.2013 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Листом пропозицією від 13.12.2013 року №5056/0/225-13 Департамент земельних відносин Харківської міської ради направив ТОВ «Заря» три примірника додаткової угоди до договору оренди землі від 11.04.2006р. та три примірника розрахунку орендної плати в звязку зі зміною розміру орендної плати, з пропозицією повернути у двадцятиденний строк після одержання пропозиції до Департаменту земельних відносин для подальшої їх передачі до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції

Також, з метою забезпечення здійснення реєстрації додаткових угод шляхом внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та надання інформації з реєстру у формі витягу позивачем відповідачу було запропоновано сплатити кошти: в розмірі 51,00 грн. за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в розмірі 120,00 грн. за надання інформації з Реєстру у формі витягу та надати оригінали платіжних документів до міської ради (лист №5099/0/225-13 від 13.12.2013 року)

У встановлений термін відповідь на лист-пропозицію Харківської міської ради орендарем направлено не було, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

Так, предметом спору у даній справі є вимога Харківської міської ради про внесення змін до договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди на підставі вищезазначених рішень Харківської міської ради.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі, спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з частинами першою, другою ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 289.1 ст.289 Податкового кодексу України і частини першої ст.13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому пунктами 34, 35 частини першої ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради віднесено вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Положеннями ст.144 Конституції України та ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» встановлено, що плата за землю на підставі даних «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» вводиться в дію з 01.01.2014 року.

Пунктом 2.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» судам розяснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що рішення Харківської міської ради, яким змінено нормативну грошову оцінку земель міста Харкова та затверджено нові ставки орендної плати, є чинним й у встановленому законом порядку незаконним не визнавалося, а, відтак воно є обовязковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Зазначена правова позиція викладена у в постановах Верховного Суду України від 07.10.2015р. у справі №922/3871/14 та від 02.03.2016р. у справі №922/538/14.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.06.2008 року за №309-VI внесено зміни до частин 4, 5 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю»; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю». Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. При цьому у разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати, ніж зазначений у цій частині.

У звязку із введенням в дію з 01.01.2011 року Податкового кодексу України Закон України «Про плату за землю» втратив чинність (частина 2 прикінцевих положень Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва а/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Колегією суддів Вищого господарського суду України в постанові від 14.06.2016 року по даній справі зазначено, що з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі» вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди, Податковий кодексу України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати.

Визначення в договорі орендної плати в межах законодавчо визначених граничних розмірів не суперечить положенням чинного законодавства, а одностороннє збільшення ставки орендної плати в межах статті 288 Податкового кодексу України не є приведенням договору у відповідність до норм чинного законодавства.

Нормативно грошова оцінка земель є основною для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, але при цьому відсутнє законодавче обґрунтування для автоматичної, одночасної зміни самої ставки орендної плати, визначеної умовами договору з підстави зміни нормативної грошової оцінки землі.

Вищий господарський суд України направляючи справу №922/3503/14 на новий розгляд вказав, що суди не надали правової оцінки змінам умов договору щодо ставки орендної плати у вигляді відсотка від нормативної грошової оцінки.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначила, оскільки сам по собі витяг з технічної документації не є правопороджуючим документом. У той час, суд касаційної інстанції вказав, що висновки про відсутність підстав для внесення змін до пункту 5 договору оренди землі від 10.06.2005 щодо нормативної грошової оцінки землі є передчасними.

Таким чином, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право вимагати від орендаря приведення договору оренди землі у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, зокрема про внесення змін щодо нового розміру нормативної грошової оцінки і такі позовні вимоги є обґрунтованими.

Отже, внесення змін до пункту 5 договору в редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації №463 від 30 жовтня 2013 року становить 3600499 грн. (три мільйона шістсот тисяч чотириста девяносто девять гривень)» є обґрунтованими.

Внесення змін до пункту 2 договору в редакції, а саме визначення кадастрового номеру земельного ділянки: «В оренду передається земельна ділянка за кадастровим номером: :13:021:0501 загальною площею 0,2231 га., у тому числі: ріллі__ Га, багаторічних насаджень __Га, сіножатей _ Га, пасовищ__ Га, лісів___Га, під забудовою 0, 0023 Га інших 0,2208 Га.» також є обґрунтованими і місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в зазначеній частині, оскільки відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», така істотна умова договору оренди землі як обєкт оренди повинна містити відомості щодо кадастрового номеру, місця розташування та розміру земельної ділянки.

Позивач просив суд внести зміни в договір оренди землі від 10.06.2005 року щодо ставки орендної платив розмірі 7,2% від нормативної грошової оцінки.

Позивач як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі посилається на те, що нормативна грошова оцінка є підставою для розрахунку земельного податку і таким чином, хоча б опосередковано, - підставою для зміни ставки орендної плати.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Тобто, тільки строки внесення орендної плати чітко встановлюються Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України не встановлює розмірів ставок орендної плати, тільки граничні межі розміру мінімальну (3%) та максимальну (12%), а в цих межах сторони вільні за двосторонньою згодою визначити розмір орендної плати, тобто в цих межах сторони вільні за двосторонньою згодою визначити розмір орендної плати.

Отже, за відсутності згоди відповідача рішенням суду не можна встановлювати орендну плату вище граничного мінімального рівня (3%), або погодженого сторонами розміру ставки орендної плати під час укладання договору оренди.

Вищий господарський суд України у постанові від 14.06.2016 року по даній справі вказав про відсутність законодавчого обґрунтування для автоматичної, одночасної зміни самої ставки орендної плати, визначеної умовами договору з підстави зміни нормативної грошової оцінки землі

У даному випадку ставка орендної плати у вигляді відсотку від нормативної грошової оцінки при укладанні договору оренди була встановлена пунктом 3.3 рішення Харківської міської ради XVIII сесії IV скликання від 24.12.2003 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м.Харкові» на рівні 4,82 відсотка від грошової нормативної оцінки земельної ділянки, що перевищує граничний мінімальний рівень. Такий розмір ставки повністю дорівнює співвідношенню розміру орендної плати і нормативної грошової оцінки, погодженої обома сторонами в пункті 9 договору.

Так, при укладанні договору в пункті 5 було визначено нормативну грошову оцінку на період експлуатації в розмірі 1492284 грн., а в пункті 9 договору орендну плату в розмірі 5994.01 грн. в місяць, тобто сторони погодили, що за рік орендна плата становить 12* 5499,01 грн. = 71928.12 грн. У відсотковому значенні ставка орендної плати дорівнює: 71928,12 грн./ 1492284 грн.,* 100%= 4,82%.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи позивача та вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги шляхом внесення зміни до пункту 9 договору оренди в редакції: «Розмір орендної плати на рік за земельну ділянку становить 4,82 відсотка від грошової нормативної оцінки земельної ділянки і складає 173544,05 грн. (сто тисяч сімдесят три пятсот сорок чотири грн. 05 коп.), або 14462, 00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дві грн. 00 коп.)».

Позивач, посилаючись на вищевказані норми законів, рішення органу місцевого самоврядування та на витяг про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, визначаючи їх як підставу позову, ставив питання не лише щодо доповнення пункту 2 та внесення змін до пунктів 5, 9 договору оренди земельної ділянки в частині внесення кадастрового номеру земельної ділянки, визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати за земельну ділянку, а й щодо решти умов договору. Однак, позивачем не доведено, як саме співвідноситься зміна нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з пунктами додаткової угоди до договору (за виключенням пунктів 2, 5 та 9 договору), які позивач просив суд визнати укладеними і чи є зміна нормативно-грошової оціни підставою для укладення додаткової угоди в новій редакції. Типова форма договору оренди, на яку посилається позивач, є відмінною від запропонованої позивачем редакції додаткової угоди, яку позивач просить суд визнати укладеною.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Колегія суддів вважає, що пункти 13, 14, 28 додаткової угоди до договору оренди землі не підлягають визнанню укладеними, в звязку з тим, що вони не регулюють питання розміру орендної плати, а обовязковість їх внесення в судовому порядку позивачем не доведено. Тому, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволені позову в зазначеній частині.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Харківської міської ради не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року по справі №922/3503/14 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року по справі №922/3503/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Слободін М.М.