ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 листопада 2016 р. Справа № 918/1060/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

до відповідача ОСОБА_1 українського козацтва "Волинська Січ"

про стягнення заборгованості в сумі 111 088,05 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник не з"явився.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 Українського козацтва "Волинська січ" про стягнення 111 088 грн. 05 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачу на підставі Договору №1916 від 17.10.2007р. надано в оренду приміщення, які останній передав в суборенду третім особам, а тому різницю між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною яку отримує орендар просить суд стягнути на користь позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до господарського суду повернулися ухвала суду про порушення провадження по справі та відкладення розгляду справи, які направлялись на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - м. Рівне, вул. Петлюри,1 з відміткою поштового відділення "по даній адресі організація не значиться".

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Відповідача є м. Рівне, вул. Петлюри, 1.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вищенаведеного, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та відзиву, з його боку, за наявними у справі матеріалами. Суд не вбачає ні підстав, ні доцільності для відкладення розгляду справи, в зв'язку з неявкою відповідача, так як від останнього повертаються ухвали суду направлені на адресу зазначену у ЄДР без можливості їх вручення останньому.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

17 жовтня 2007 року між Територіальною громадою міста ОСОБА_3 в особі Управління житлово-комунального господарства Рівненського міськвиконкому (Орендодавець) та ОСОБА_1 Українського козацтва «Волинська січ» (Орендар) було укладено Договір № 1916 оренди нежитлового приміщення на умовах якого Орендодавець передає, Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення на вул. С.Петлюри, 1, загальною площею 504,7 кв.м., а саме позначені в Технічному паспорті приміщення площею 400,4 кв.м. цокольного поверху за №8 (площею 4,7 кв.м.) №11 (площею 25,4 кв.м.), №12 (площею 6,6 кв.м.) №13 (площею 10,5), №14 (площею 9,2 кв.м), №15 (площею 5,3 кв.м.), №16 (площею 2,7 кв.м.), №17 (площею 4,9 кв.м.) №18 (площею 6,6кв.м.), №19 (площею 1,4 кв.м.), №20 (площею 4,1 кв.м.), №21 (площею 13,9 кв.м.), №23 (площею 3,0 кв.м.), №24 (площею 5,3 кв.м.), №25(площею 19,3 кв.м.), №26 (площею 14,7 кв.м.),№27 (площею 8,3 кв.м.) №28 (площею 13,6 кв.м.), №29 (площею 4,9 кв.м), №30 (площею 49,9 кв.м.), №31 (площею 13,5 кв.м.), першого поверху за №45 (площею 5,5), №47 (площею 14,1), третього поверху за №80 (площею 10,5 кв.м.), №81 (площею 10,4 кв.м.), №82 (площею 1.1 кв.м.), №83 (площею 20,6 кв.м.), №85 (площею 0,5 кв.м.), №86 (площею 0,5 кв.м.), №87 (площею 0,8 кв.м.) №88 (площею 32,9 кв.м.), №89 (площею 0,8 кв.м.), №90 (площею 0,8 кв.м.), №91 (площею 0,5 кв.м.), №100 (площею 20,7 кв.м.), №101 (площею 21,1 кв.м.), №102 (площею 31,7 кв.м.), та місця загального користування 1 поверху площею 73,4 кв.м., 3 поверху площею 30,8 кв.м. (далі майно) для забезпечення статутної діяльності, яке знаходиться на балансі управління, експертна оцінка квадратного метра якого становить: в цокольному поверсі 1643,67 грн. на першому-третьому поверхах 2752,14 грн. (п.1.1 Договору) (а.с.8).

Додатковими договорами від 30.06.2010р. та 20.01.2012р. були внесені зміни до Договору оренди нежитлового приміщення №1916 від 17.10.2007р. щодо орендодавця, орендованої площі та орендної плати.

Пунктом 8.4 Договору сторони визначили, що термін дії Договору зі змінами та доповненнями встановлюється до 02.09.2021р.

Договір підписаний повноважними представниками сторін, скріплено відбитками печаток останніх та є чинним на момент розгляду справи.

Згідно п. 4.1.2 Договору, Орендар має право передавати майно (його частину) в суборенду за письмовим дозволом Орендодавця іншим установам організаціям.

Як встановлено судом, Орендар (відповідач у справі) за згодою та погодженням Орендодавця (позивача у справі) передав приміщення які є предметом Договору оренди в суборенду, а саме:

- відповідно до Договору суборенди нежитлового приміщення від 23.08.2012р., із змінами від 22.07.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «ВКВ» нежитлове приміщення в цокольному поверсі загальною площею 100,8 кв.м. за адресою вул. ОСОБА_4, яке перебуває на балансі управління комунальною власністю (п. 1.1 Договору суборенди);

- відповідно до Договору суборенди нежитлового приміщення від 01.09.2012р. Товаристуо з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ЛІНІЯ» нежитлове приміщення в цокольному поверсі загальною площею 127,1 кв.м. за адресою вул. ОСОБА_4, яке перебуває на балансі управління комунальною власністю (п. 1.1 Договору суборенди);

- відповідно до Договору суборенди нежитлового приміщення від 12.09.2013р. Редакції газети «Волинь» нежитлове приміщення площею 5,25 кв.м., а саме згідно з технічним паспортом: частина кімнати №101, яке знаходиться за адресою вул. ОСОБА_4, яке перебуває на балансі управління комунальною власністю (п. 1.1 Договору суборенди).

У звязку із порушенням орендарем умов договору від 17.10.2007, а саме із значною заборгованістю по сплаті орендної плати договірні відносини між управлінням комунальною власністю та відповідачем були розірвані рішенням господарського суду Рівненської області від 01.03.2016 у справі №918/1407/15.

Відповідно до п.2.3 договорів суборенди у випадку припинення або розірвання основного договору оренди, договір суборенди автоматично вважається розірваним.

Згідно п.5.4 договору оренди та п.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний сплачувати орендну плату вчасно і в повному обсязі. Орендна плата сплачується орендарем до 20 числа поточного місяця. Після закінчення дії даного договору орендна плата сплачується по день фактичної передачі приміщення по акту.

Договорами суборенди орендар зобов"язувався до 25 числа щомісячно надавати в управління комунальною власністю інформацію (копію платіжних доручень) про перерахування різниці між платою за оренду та платою за суборенду до місцевого бюджету. В ході примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 15.03.2016 по справі №918/1407/15 про звільнення майна з незаконного володіння шляхом виселення нежитлові приміщення управлінню комунальною власністю були передані державним виконавцем по акту від 19.04.2016 року. На момент виселення орендаря останнім не надано доказів повернення йому майна від суборендаря, тобто зазначені приміщення перебували в користуванні суборендарів до моменту виселення орендаря з орендованих приміщень.

Згідно договорів суборенди (п. 3.4 договорів від 01.09.2012 з ТЗОВ ОСОБА_3 Лінія та від 23.08.2012 з ТзОВ ВКВ, та п.З.7 договору від 12.09.2013 з Редакцією газети Волинь) передбачено, що після закінчення терміну дії договору, плата за суборенду сплачується на день фактичної здачі приміщення по акту. Фактичне користування суборендарями припинилось з моменту передачі приміщення управлінню державним виконавцем по акту від 19.04.2016 року.

Відповідно до розділу 3 договорів суборенди визначено розмір суборендної плати, а також передбачено, що різниця між нарахованою платою за перший місяць та тією її частиною що отримує орендар, перераховується орендарем до місцевого бюджету, про що орендар має повідомляти орендодавця щомісячно до 25 числа, надаючи копію платіжного документа. Однак відповідач - орендар це зобовязання не виконує.

Рекомендованими листами №08-570, №08-569, №08-571 від 23.06.2016 управління комунальною власністю направило ОСОБА_1 Українського козацтва «Волинська Січ» та суборендарям претензії по сплаті орендної плати на загальну суму 111088,05 грн. Проте відповіді на претензії управління не отримало.

Судом встановлено, що заборгованість по перерахуванню різниці між платою за оренду та платою за суборенду до місцевого бюджету відповідач не погасив і згідно поданих позивачем розрахунків у період з 01.12.2014р. по 19.04.2016р. вказана різниця по укладених відповідачем договорах станом на 10.10.2016 складає 111088,05 грн., а саме: - ТзОВ фірма "ВКВ" - 53776,21 грн., редакції газети "Волинь" - 6445,71 грн., ТзОВ "ОСОБА_3 Лінія" - 50865,96 грн..

Статтею 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту 2 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Пунктом 3 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. Різниця між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримує орендар, спрямовується до державного або місцевого бюджету. Контроль за визначенням розміру плати за суборенду та спрямуванням її (в частині, що перевищує суму орендної плати за майно, яке передається в суборенду) до відповідного бюджету покладається на орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону.

Крім того, з метою забезпечення ефективного використання нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Рівного, 06.10.2019р. Рівненською міською радою прийнято рішення № 2884 (із змінами внесеними рішенням Рівненської міської ради № 3987 від 15.05.2014р.), яким затерджено Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Рівного.

Відповідно до п. 15 цієї Методики, розмір плати за суборенду нерухомого майна розраховується в порядку, встановленому цією Методикою для розрахунку розміру плати за оренду зазначеного майна. Різниця між нарахованою платою за перший місяць суборенди та тією її частиною, що отримує орендар, погоджується (шляхом погодження договору суборенди) з орендодавцем і перераховується орендарем до місцевого бюджету.

Як встановлено судом, не перерахована відповідачем до місцевого бюджету різниця по укладених договорах суборенди у період з 01.12.2014р. по 30.04.2016р. складає 111088 грн. 05 коп.

Доказів сплати зазначеної суми на користь місцевого бюджету відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, коли обов'язок перерахування різниці між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримує орендар до місцевого бюджету визначено Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Методикою та укладеним між сторонами договором, а її розмір у визначеному позивачем періоді підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, з покладенням судових витрат на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 Українського козацтва "Волинська січ" (33028, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 1, ідент. код 22575238) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028 м. Рівне, вул. Соборна, 12а, ідент. код 26259563) 111 088 (сто одинадцять тисяч вісімдесят вісім) грн. 05 коп. заборгованості та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2016 року.

Суддя Марач В.В.