ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа № 914/1701/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Плотніцького Б.Д.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Михайлишин С.В.

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом): не зявились;

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_2 довіреність № 10-1137/д від 29.12.2015р., ОСОБА_3 довіреність № 10-1030/д від 23.12.2015р.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м.Київ

на рішення господарського суду Львівської області від 09.08.2016 року, cуддя Юркевич М.В.

у справі №914/1701/16

за позовом: Радехівської міської ради, м. Радехів Львівська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ

про: визнання додаткової угоди від 28.04.2016р. до договору оренди від 24.03.2006р. укладеною в редакції, запропонованій Радехівською міською радою

та за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ

до відповідача: Радехівської міської ради, м. Радехів Львівська область

про: визнання додаткової угоди від 28.04.2016р. до договору оренди від 24.03.2006р. укладеною в редакції, запропонованій ПАТ Укрнафта,

На клопотання скаржника здійснюється фіксація судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу фірми «Оберіг».

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.08.2016 року у справі № 914/1701/16 позовні вимоги Радехівської міської ради (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.07.2016р.) задоволено. Визнано укладеною додаткову угоду від 28.04.2016р. до Договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006р. в редакції, запропонованій Позивачем. У задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства Укрнафта відмовлено .

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю вимог Радехівської міської ради, зокрема, тим, що, прийнявши пропозицію до укладення додаткового угоди на продовження договору оренди землі від 24.03.2006р., ПАТ Укрнафта було зобовязане укласти таку угоду на підставі чинних на момент продовження договірних відносин рішень орендодавця, тобто в редакції, запропонованій Позивачем за первісним позовом. А в разі незгоди з такими рішеннями оскаржити їх у судовому порядку.

Не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство Укрнафта звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Радехівської міської ради відмовити, позов Публічного акціонерного товариства Укрнафта задовольнити.

Свої доводи скаржник мотивує тим, зокрема, що Рішення Радехівської міської ради № 8 від 23.03.2016 р. «Про встановлення відсоткової ставки розміру орендної плати за землю для комерційної діяльності АЗС» суперечить принципам податкового законодавства та порушує засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, що проігноровано судом першої інстанції. Відтак, на думку скаржника, при прийнятті оскаржуваного рішення, суд керувався рішенням органу місцевого самоврядування, яке є не чинним.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.09.2016 року.

12 вересня 2016 року Радехівською міською радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання заперечує доводи скаржника, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду Львівської області від 09.08.2016 року у справі № 914/1701/16 залишити без змін, з підстав обґрунтованості висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому акті.

Ухвалою суду від 21.09.2016 року розгляд справи відкладено на 18.10.2016 року. Позивача за первісним позовом зобовязано подати суду докази виконання вимог ч. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо офіційного оприлюднення рішення Радехівської міської ради № 8 від 23.03.2016 року «Про встановлення відсоткової ставки розміру орендної плати за землю для комерційної діяльності АЗС».

На виконання вимог даної ухвали суду 30.09.2016 року Радехівською міською радою на розгляд суду подано оригінал примірника газети «Наш Радехів» за березень 2016 року №3.

Скаржником, в свою чергу, 18.10.2016 року на розгляд суду також подано оригінал примірника газети «Наш Радехів» за березень 2016 року №3.

При огляді поданих сторонами оригіналів примірника газети «Наш Радехів» за березень 2016 року №3 судом встановлено, що інформація, яка міститься на сторінці № 8 поданих оригіналів примірників одного і того ж випуску газети «Наш Радехів», різниться між собою.

Враховуючи вказані обставини, судова колегія дійшла висновку про доцільність звернення у КП «Телестудія Радехів» (м. Радехів, вул. Мазепи, 1/а) з метою витребування оригіналу примірника газети «Наш Радехів» за березень 2016 року №3, який було подано до друку редакцією Радехівської міської ради.

Станом на 16.11.2016 року запитувана судом інформація на адресу суду не поступала.

У судове засідання, призначене на 16.11.2016 року, зявились представники ПАТ «Укрнафта», які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Радехівська міська рада участі уповноваженого представника у даному судовому засіданні не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

16 листопада 2016 року представником ПАТ «Укрнафта» на розгляд суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи викопіювання з газети «Наш Радехів», засвідченою Радехівською районною бібліотекою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 24 березня 2006 року між ПАТ Укрнафта та Радехівською міською радою Львівської області було укладено Договір оренди землі, зареєстрований в Радехівському відділі ЦДЗК.18.04.2006р. за № 91, відповідно до умов якого ПАТ Укрнафта прийняло у платне строкове користування (на десять років) земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану у м. Радехів по вул. Галицькій, 4 для обслуговування АЗС. Ставка орендної плати становила 10% від нормативно-грошової оцінки землі.

Рішенням № 8 від 23.03.2016 р. Радехівською міською радою внесено зміни у рішення сесії № 5 від 08.07.2015р. щодо відсоткової ставки за оренду земельних ділянок для обслуговування АЗС, змінивши її розмір із 10 до 12 відсотків. Цим же рішенням було скасовано рішення № 20 від 18.08.2015р. про перегляд відсоткової ставки орендної плати ПАТ Укрнафта, за яким раніше встановлена для відповідача за первісним позовом відсоткова ставка орендної плати складала 9% (а.с.21).

22 березня 2016р. ПАТ Укрнафта звернулось до Радехівської міської ради із зверненням від 18.03.2016 р. про поновлення договору оренди земельної ділянки від 24 березня 2006р. на новий строк (а.с.19).

На підставі даного звернення, Радехівською міською радою було прийнято Рішення № 9 від 20.04.2016 р., яким надано згоду на продовження строку дії Договору, однак на нових умовах, якщо на них погоджується орендар (в частині збільшення відсоткової ставки до 12%).

29 квітня 2016р. Радехівською міською радою надіслано ПАТ «Укрнафта» проекти додаткової угоди від 28.04.2016р. на продовження строку дії Договору оренди - для погодження та підписання, а також копії рішень сесії Ради № 8 від 23.03.2016 р. та № 9 від 20.04.2016р.

Не погодившись на укладення Договору на умовах, запропонованих Радехівською міською радою, з урахуванням зміненого розміру орендної ставки, ПАТ Укрнафта підписала отриманий від Позивача проект додаткової угоди, однак із Протоколом розбіжностей від 23.05.2016р.

Зокрема, із вказаного Протоколу вбачається, що Відповідач за первісним позовом пропонує внести зміни у запропонований Позивачем проект додаткової угоди в частині розміру орендної ставки, зокрема з 12% на 9%. Крім того, у вказаному Протоколі Відповідач посилається на скасовані рішення Радехівської міської ради.

З врахуванням того, що ПАТ Укрнафта ухилилось від укладення Договору на нових умовах, Радехівська міська рада звернулась до господарського суду Львівської області з позовом про визнання укладеною Додаткової угоди від 28.04.2016р. до Договору оренди землі від 24.03.2006р. в редакції, запропонованій Радехівською міською радою.

В свою чергу, ПАТ Укрнафта звернулось до господарського суду Львівської області з зустрічною позовною заявою до Радехівської міської ради про визнання Додаткової угоди від 28.04.2016р. до Договору оренди землі від 24.03.2006р. в редакції, запропонованій ПАТ Укрнафта.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог, ПАТ Укрнафта покликалось на пропущення з боку міської ради строку на звернення до суду з вимогою врегулювати розбіжності, що виникли між сторонами в процесі укладення Договору.

Приймаючи рішення зі спору у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, зокрема, що ПАТ Укрнафта, прийнявши пропозицію до укладення додаткової угоди на продовження строку дії договору оренди землі від 24.03.2006р., було зобовязане укласти таку угоду на підставі чинних на момент продовження договірних відносин рішень орендодавця, тобто в редакції, запропонованій Позивачем за первісним позовом. А в разі незгоди з такими рішеннями оскаржити їх у судовому порядку. Доказів скасування рішень Радехівської міської ради ПАТ «Укрнафта» не подано.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову Радехівської міської ради, з огляду на наступне.

В силу приписів ст. 33 ЗУ Про оренду землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем

лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони проявили волю на продовження договірних відносин, однак не дійшли згоди щодо розміру орендної ставки.

Особливість укладення договорів оренди земельних ділянок, які перебувають у комунальній або державній власності, передбачена ст. 123 ЗК України. Надання таких земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Тобто, у будь-якому випадку сторони, при укладенні такого роду договорів повинні керуватися рішеннями відповідних органів. У даному випадку - Радехівської міської ради, яка є орендодавцем у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада, в межах своїх повноважень, приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Також, відповідно до цього ж Закону, органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні правові акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються неодноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

При цьому, законодавством врегульовану процедуру прийняття регуляторних актів органів місцевого самоврядування.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Стаття 13 цього Закону регулює способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

Разом з тим, приписами статті 14 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлено, що оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності, регуляторні органи здійснюють шляхом публікування у друкованих засобах масової інформації та/або розміщують на своїх офіційних сторінках у мережі Інтернет.

Рішення Радехівської міської ради № 8 від 23.03.2016 р. було розміщене на веб-сайті Ради, що підтверджується листом ради № 730 від 10.06.2016 року та не суперечить закону.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України (постанова від 15.04.2015 року у справі № 912/3200/14).

Таким чином, доводи скаржника про те, що рішення Радехівської міської ради № 8 від 23.03.2016 р. не набрало чинності, а тому неможливо його застосовувати, є помилковими, адже вказане рішення ради у встановленому законом порядку не скасоване.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку (правова позиція Пленуму Вищого господарського суду України, викладена у п.2.19 Постанови від 17.05.2011р. №6 (зі змінами та доповненнями від 17.12.2013р.)).

Тобто, питання законності встановлених такими рішеннями ставок та коефіцієнтів підлягає вирішенню у встановленій процедурі.

Відповідно до пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Як установлено пп. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності обовязковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Плата за землю справляється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, обєктом оподаткування земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а також не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), 3% нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12% нормативної грошової оцінки.

Відтак, оскільки Рішенням Радехівської міської ради № 8 від 23.03.2016 р. внесено зміни у рішення сесії № 5 від 08.07.2015р. щодо відсоткової ставки за оренду земельних ділянок для обслуговування АЗС, то у ПАТ «Укрнафта» підстави для невиконання прийнятого Радою рішення відсутні.

Щодо зустрічного позову ПАТ «Укрнафта», то і в цій частині судова колегія вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для зміни чи скасування такого.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2016 року у справі №914/1701/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя Б.Д.Плотніцький

Суддя І.Б. Малех

Суддя О.В.Михалюк