ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 листопада 2016 р. Справа № 14/86/2012/5003

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

суддів: Банаська О.О., Маслія І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Сидоренко О.О.,

позивача: ОСОБА_1, довіреність №14/20-13-16 від 25.04.2016р.;

відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області: ОСОБА_2, доручення №б/н від 20.05.2016 року;

у відсутності представника відповідача та третіх осіб,

розглянувши заяву: державного публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" №ЮД-991 від 10.10.2016р. про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р.

у справі за позовом: державного публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-а)

до: товариства з додатковою відповідальністю "Брацлав" (22870, Вінницька область, Немирівський район, смт. Брацлав, вул. Леніна, буд. 124)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 університет біоресурсів та природокористування України та науково-дослідне господарство "Ворзель"

про повернення майна, переданого згідного договору відповідального зберігання №84-10вз/1006 від 09.12.2010р., та стягнення 163612 грн. 40 коп. неустойки за неповернення майна,

В С Т А Н О В И В :

17.10.2016 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" вих. №ЮД-991 від 10.10.2016р. про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003.

В обґрунтування поданої заяви публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" посилається на те, що в ході здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем за місцем знаходження боржника здійснено виїзд, де було встановлено, що представники стягувана ДПАТ «ОСОБА_3 акціонерна компанія «Украгролізинг» відмовляються отримати майно вказане у мировій угоді в зв'язку з тим, що ТДВ «Брацлав» передавав тільки частину майна того яке було поставлено на зберігання згідно договору зберігання. 15.02.2016р. державним виконавцем винесено постанову про призначення ОСОБА_4 експертом для участі у проведенні виконавчих дій, а саме - надання письмового висновку з питань чи є майно, яке знаходиться у боржника за адресою 22870, Вінницька обл., Немирівський район, смт. Брацлав, вул. Леніна, буд. 124 комплектом обладнання для утримання дійного стада ОДС 160 одиниць (умовних одиниць) загальною вартістю 4674640,00 грн. та проведення ідентифікації вищезазначеного майна. Відповідно до звіту про експертну оцінку майно, що знаходиться в ТДВ «Брацлав», за адресою: вул. Леніна 124, с.м.т. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, розукомплектоване і являється складовими комплекту обладнання для утримання дійного стада ОДС у кількості 160 одиниць (умовних одиниць). Крім того, у вказаному звіт зазначено, що експерт позбавлений можливості визначити вартість складових, а також провести його ідентифікацію. Таким чином, експертом зазначено, що обладнання є розукомплектованим, тобто приведене до неробочого стану, знявши або вилучивши частину обладнання, порушивши комплектність механізму, обладнання, що в свою чергу унеможливлює прийняття вищезазначеного майна з відповідального зберігання та в подальшому передачу його в лізинг.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003.

Ухвалою суду від 26.02.2014р. вказану заву публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" призначено до розгляду в судовому засіданні.

У зв'язку з поданим позивачем (стягувачем) клопотанням розгляд заяви здійснювався з фіксацією судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 07.03.2014р. представник заявника (позивача) подану заяву публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" №ЮД-991 від 10.10.2016р. про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003 підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо вказаної заяви позивача поклалася на розсуд суду з підстав, зазначених в поясненнях №8550/02.2-27/7 від 07.11.2016р.

Натомість, представники відповідача та третіх осіб правом участі в судовому засіданні не скористалися, повноважного представника в судове засідання не направили, хоча про його дату, час та місце повідомлялися ухвалою , яка надсилалась їм рекомендованою кореспонденцією за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому 10.11.2016р. на адресу суду надійшло заперечення відповідача (боржника) на заяву публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003. Зокрема, у вказаних запереченнях відповідачем зазначено, що заявою про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. позивач фактично намагається внести зміни до мирової угоди та в односторонньому порядку встановити інший спосіб виконання зобов"язань сторін мирової угоди. Крім того, останній вказує, що наданий позивачем в обґрунтування вимог заяви висновок товарознавчої експертизи комплекту обладнання для отримання дійного стада є документом, який не відповідає жодним вимогам законодавства, підготовлений не належною особою та не може бути доказом по справі.

Представником позивача (стягувача) в судовому засіданні заявлено усне клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату для надання їй можливості підготувати спростування на заперечення відповідача, яке суд, з огляду на скороченні строки розгляду заяви, відхилив.

Слід зазначити, що приписи ст. 121 ГПК України не вимагають обов'язкової участі представника відповідача та третіх осіб тому відсутність представників останніх в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення належним чином останніх про час і місце розгляду заяви і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на викладене, суд ухвалив здійснювати розгляд поданої позивачем заяви про зміну способу виконання рішення суду за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено наступне.

19.02.2013р. ухвалою суду (головуючий суддя Тварковський А.А., судді: Банасько О.О., Маслій І.В.) затверджено мирову угоду від 18.02.2013 року по справі №14/86/2012/5003, укладену між позивачем державним публічним акціонерним товариством "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" та відповідачем відкритим акціонерним товариством "Брацлав". Провадження у справі №14/86/2012/5003 припинено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Дана ухвала суду від 19.02.2013р. неодноразово предявлявся стягувачем до виконання, в результаті чого неодноразово відкривалось виконавче провадження, що стверджується письмовими поясненнями відділу ДВС №8550/02.2-27/7 від 07.11.2016р. та доданими до них копіями матеріалів виконавчого провадження.

22.01.2016р. постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження ВП №49885353 з виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003.

28.01.2016р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшов лист ТДВ "Брацлав" від 27.01.2016р., в якому відповідач (боржник) наголошує на бажані добровільно виконати умови мирової угоди від 18.02.2013р.

12.02.2016р. на адресу відділу ДВС надійшла заява стягувача від 11.02.2016р. №97, в якій останній зазначив, що для прийняття та повного виконання ухвали необхідно залучити відповідно фахівця (експерта), який об"єктивно та в повному обсязі ідентифікує наявність або відсутність майна, що підлягає поверненню або його складових. Крім того у вказаній заяві останній просить призначити експерта ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт" ОСОБА_4

15.02.2016р. державним виконавцем винесено постанову про призначення ОСОБА_4 експертом для участі у проведенні виконавчих дій, а саме - надання письмового висновку з питань чи є майно, яке знаходиться у боржника за адресою 22870, Вінницька обл., Немирівський р-н, смт. Брацлав, вул. Леніна, буд. 124 комплектом обладнання для утримання дійного стада ОДС 160 одиниць (умовних одиниць) загальною вартістю 4674640,00 грн. та проведення ідентифікації вищезазначеного майна.

Відповідно до звіту про експертну оцінку майно, що знаходиться в ТДВ «Брацлав», за адресою: вул. Леніна 124, с.м.т. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, розукомплектоване і являється складовими комплекту обладнання для утримання дійного стада ОДС у кількості 160 одиниць (умовних одиниць). Крім того, у вказаному звіт зазначено, що експерт позбавлений можливості визначити вартість складових, а також провести його ідентифікацію.

17.10.2016р. державним виконавцем за місцем знаходження боржника здійснено виїзд, де було встановлено, що представники стягувача ДПАТ «ОСОБА_3 акціонерна компанія «Украгролізинг» відмовляються отримати надане боржником майно, оскільки зазначене майно є розкомплектованим та зі слів останніх, відсутні комплект обладнання електричних мереж в корівнику і в доїльному залі, відсутнє обладнання водопостачання в серединні укриття в доїльному залі, відсутня місткість для охолодження молока, відсутнє укриття, відсутня установка скреперна для прибирання гною УС-80 або УС-100, або УС-120 2 шт., відсутня доїльна установка "Ялинка" УДЯ-16.

Цього ж дня до господарського суду Вінницької області надійшла заява публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" вих. №ЮД-991 від 10.10.2016р. про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. у справі №14/86/2012/5003.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Порядок відстрочки або розстрочки виконання рішення, зміна способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови встановлено ст. 121 ГПК України. Зокрема, згідно цієї статті, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 року, з метою правильного і однакового застосування розділу XIV ГПК України щодо порядку виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів роз'яснено, що, застосовуючи заходи, передбачені ст. 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном (підпункт 7.1.3 Постанови).

Згідно зі ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, суд вважає, що спірне майно, щодо якого було заявлено позов, є індивідуально визначеним майном, оскільки державним публічним акціонерним товариством "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" заявлено позов саме щодо повернення комплекту обладнання для утримання дійного стада ОДС (160 од.) з характеристиками та особливостями, що визначені у специфікації до договору поставки №10-01Б/1465 від 09.03.2010р., а не щодо будь-якого іншого комплекту обладнання, оскільки зазначені характеристики вирізняють це обладнання серед інших обладнань індивідуалізуючи його.

Тобто, в цьому випадку, комплект обладнання для утримання дійного стада ОДС (160 од.) згідно з специфікаціями є його індивідуалізуючими ознаками та вирізняє (індивідуалізує) його серед інших комплектів обладнань.

Слід зазначити, що, звертаючись з позовом у даній справі, публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" просило повернути за договором відповідального зберігання №84-10вз/1006 від 09.12.2010р. конкретне індивідуально визначене майно, а саме: комплект обладнання для утримання дійного стада ОДС (160 од.), а не будь-яке інше обладнання. А відтак, враховуючи, що, в даному випадку, згідно ухвали суду від 19.02.2013р. про затвердження мирової угоди відповідач зобов"язався на першу вимогу позивача повернути йому індивідуально визначене майно (комплект обладнання для утримання дійного стада ОДС (160 од.) та те, що за умовами п. 4.2. Договору відповідального зберігання №84-10вз/1006 від 09.12.2010р. передбачена відповідальність зберігача за нестачу або пошкодження майна у вигляді збитків, задоволення заяви позивача (стягувача) про зміну способу та порядку виконання ухвали з повернення майна на стягнення його вартості є фактичною зміною ухвали суду по суті та самостійною зміною способу захисту, передбаченого ст.16 ЦК України.

Крім того, заявник просить змінити спосіб виконання ухвали шляхом стягнення усієї вартості майна переданого на зберігання, в той час як воно частково наявне (розкомплектовано) і на момент розгляду заяви суд не надано доказів та невідомо у якому відсотковому відношенні майно наявне та перебуває у товариства з додатковою відповідальністю "Брацлав".

Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, що утруднюють чи перешкоджають виконанню ухвали суду від 19.02.2013р., навпаки за даним виконавчого провадження самостійно не бажає отримати передане на зберігання майно у наявному вигляді.

А відтак з огляду на вказане, подана позивачем (стягувачем) заява про зміну способу та порядку виконання ухвали суду задоволенню судом не підлягає.

Як визначає зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 86, 121, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви державного публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 акціонерна компанія "Украгролізинг" №ЮД-991 від 10.10.2016р. про зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 19.02.2013р. відмовити повністю.

Копію ухвалу надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Головуючий суддя Тварковський А.А.

судді Банасько О.О.

ОСОБА_5

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-а)

3- ОСОБА_3 університету біоресурсів та природокористування України (03041, м. Київ, вул. Героїв Оборони, 15)

4- Науково-дослідному господарству "Ворзель" (Київська область, смт. Ворзель, вул. Крупської, 2)

5- товариству з додатковою відповідальністю "Брацлав" (22870, Вінницька область, Немирівський район, смт. Брацлав, вул. Леніна, буд. 124)

6 - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)