ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.11.2016 Справа № 904/8034/16

За позовом Державного підприємства "Новатор", м. Хмельницький

до Приватного акціонерного товариства "Електропромислова компанія", м. Дніпро

про стягнення 30 000 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 10.11.2010р. №081/2077 (був присутній у судовому засіданні 04.10.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 15.12.2015р. №4.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 30 000 грн. 00 коп. заборгованості, що виникла внаслідок непоставки продукції позивачу.

Відповідач у запереченнях (вх.№61019/16 від 04.10.2016р.) на позовну заяву від 05.09.2016р. №081/3260 просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що: - договір купівлі-продажу не укладався та не підписувався, з його умовами посадові особи відповідача не ознайомлювались, тобто правочин вважається недійсним; - позивачем не надано достовірних та допустимих доказів існування умов договору поставки, на які він посилається, не доведено наявність викладених у позові обставин.

Крім того, відповідач у клопотанні (вх.№61022/16 від 04.10.2016р.) просить залишити позов без розгляду, з огляду на те, що: - у позові зазначено про усний договір купівлі-продажу, про стягнення заборгованості, штрафних санкцій, пені, які позивач бажає стягнути, не маючи для цього законних підстав; - в позові не зазначено про вимоги щодо визнання цього позову укладеним та про його розірвання.

Суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки:

- відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо: 1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано; 2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; 3) виключено; 4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк; 5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору; 6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором;

- відповідачем у клопотанні не зазначено жодних підстав для залишення позову без розгляду;

- відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається відповідачем Приватним акціонерним товариством "Електропромислова компанія" було пред'явлено позивачу Державному підприємству "Новатор" рахунок від 14.09.2015р. №1716 на суму 83 796 грн. 00 коп. на оплату товару - регулятору тиску CG-06-FV-50 в кількості 1 шт. за ціною 30 030 грн. 00 коп., регулятору тиску CG-10-FV-30 в кількості 1 шт. за ціною 31 000 грн. 00 коп. та регулятору тиску CGR -02-F-30 в кількості 1 шт. за ціною 8 800 грн. 00 коп. (а.с 10).

В подальшому позивачем було здійснено відповідачу попередню оплату визначеного в рахунку товару в сумі 83 796 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15.09.2015р. №6449 (а.с. 11).

У статті 509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання виникають із підстав встановлених статтею 11 цього кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до норми частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому, згідно частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено усний договір поставки (купівлі-продажу) регуляторів тиску, за яким позивачем здійснено попередню оплату узгодженого з відповідачем товару за ціною та в кількості, що визначені в рахунку від 14.09.2015р. №1716.

Дії відповідача по виставленню рахунку від 14.09.2015р. №1716 та дії позивача по перерахуванню відповідачу грошових коштів в сумі 83 796 грн. 00 коп. на підставі зазначеного рахунку, свідчать про те, що у відповідача, виникло зобов'язання з поставки товару за договором купівлі-продажу, укладеним у спрощений спосіб.

Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Сторонами було узгоджено строк поставки товару не пізніше 26.02.2016р., про що свідчить лист відповідача від 08.02.2016р. №56, адресований позивачу, в якому зазначено, що затримка відвантаження обумовлена тривалим терміном виготовлення, наладкою та сертифікацією регуляторів на заводі-виробнику Sperry Vickers, Німеччина, підозділ Eaton Corporation (а.с. 20).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з не поставкою відповідачем товару в обумовлений строк, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 29.02.2016р. №066/747 про повернення в триденний термін 83 796 грн. 00 коп. коштів, сплачених 21.09.2015р. згідно рахунку від 14.09.2015р. №1716.

У листі від 04.03.2016р. №78 відповідачем було повідомлено позивача про неможливість здійснення поставки в обумовлений термін та зобовязання Приватного акціонерного товариства «Електропромислова компанія» повернути грошові кошти в сумі 83 796 грн. 00 коп. до 21.03.2016р.

В подальшому відповідачем у листах від 24.03.2016р. №36 та від 26.05.2016р. № 204 було відтерміновано дату повернення залишку сплачених позивачем коштів спочатку до 20.04.2016р., а потім до 10.06.2016р. (а.с. 23, 24).

Як вбачається відповідач здійснено часткове повернення позивачу попередньої оплати в сумі 53 796 грн.00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями: від 10.03.2016р. №1767 на суму 30 000 грн. 00 коп., від 25.03.2016р. №211 на суму 3 796 грн. 00 коп., від 06.04.2016р. №259 на суму 5 000 грн. 00 коп., від 25.04.2016р. №317 на суму 5 000 грн. 00 коп., від 27.04.2016р. №341 на суму 5 000 грн. 00 коп. та від 11.05.2016р. №362 на суму 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 12-17).

Отже, залишок неповернутої відповідачем позивачу попередньої оплати за непоставлений товар становить 30 000 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням викладеного позивач обґрунтовано вимагає повернення залишку суми попередньої оплати у розмірі 30 000 грн. 00 коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Електропромислова компанія" (49030, м. Дніпро, вул. Шевченка, 59; ідентифікаційний код 24994146) на користь Державного підприємства "Новатор" (515609, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17; ідентифікаційний код 22987900) 30 000 грн. 00 коп. суми попередньої оплати та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„ 14„ листопада 2016р.