УХВАЛА

22.11.2016Справа № 910/30237/15

За скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві
У справі № 910/30237/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Транс Інтер Квазар" до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 4 570 406,46 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від скаржника (відповідача): Черкезюк Д.В. (представник за довіреністю)

від позивача: Данилова К.А. (представник за довіреністю)

від ДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Транс Інтер Квазар" звернулось до Господарського суду з позовом про стягнення з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно -Західна залізниця" суми основного боргу у розмірі 2 715 188,69 грн, 3% річних у розмірі 125 642,57 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 729 575,20 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ПЗ/Т-132822/НЮ від 26.12.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 у справі № 910/30237/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2016, позов задоволено повністю.

26.08.2016 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ на виконання вказаного рішення.

04.10.2016 від Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно -Західна залізниця" до Господарського суду міста Києва надійшла скарга на дії держаного виконавця.

Ухвалою суду від 10.10.2016 розгляд скарги призначено на 08.11.2016.

07.11.2016 від відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби надійшов відзив на скаргу.

Ухвалою від 08.11.2016 розгляд скарги відкладено судом на 22.11.2016.

В судовому засіданні 22.11.2016 представник скаржника підтримав та обґрунтував вимоги скарги, просив визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, які полягають у винесенні постанови № 52298013 про стягнення виконавчого збору неправомірними, та скасувати цю постанову.

Вивчивши подані докази, заслухавши пояснення представника скаржника по суті скарги, а також думку присутнього в засіданні представника стягувача, суд зазначає таке.

Як вбачається з поданих доказів, 22.09.2016 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову ВП № 52298013 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/30237/15 від 26.08.2016 про стягнення боргу в сумі 4 638 962,56 грн, якою Державному територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" як боржнику постановлено самостійно виконати рішення суду в термін до 26.09.2016 (включно) та надати письмове підтвердження про виконання.

Згідно з розміщеної на веб-сайті Укрпошти інформацією, вказану постанову було отримано боржником 26.09.2016.

27.09.2016 Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" було подано до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву (вх. № 9348/021-28) про відкладення провадження виконавчих дій на 2 дні з виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 52298013 від 22.09.2016.

Доказів реагування органу виконання рішень на указану заяву в матеріали справи подано не було.

27.09.2016 Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 52298013 від 22.09.2016 було перераховано на рахунок Головного територіального управління юстиції 4 638 962,56 грн (платіжне доручення № 718 від 27.09.2016), про що повідомлено відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заявою про закінчення виконавчого провадження з відповідними додатками, отриманою відділом 28.09.2016.

27.09.2016 в межах виконавчого провадження ВП № 52298013 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника - Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в розмірі 463 896,25 грн у зв'язку з невиконанням ним рішення суду у самостійному порядку у встановлений строк.

За твердженнями скаржника, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки боржником рішення суду виконано в повному обсязі та повідомлено про це відділ примусового виконання рішень, в той час як останнім не вжито жодних заходів примусового виконання у межах виконавчого провадження ВП №52298013.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 31 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Згідно з ч.1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як підтверджується поданими доказами та не спростовується скаржником та органом виконання рішень, постанова про відкриття про відкриття виконавчого провадження № 52298013 від 22.09.2016 була отримана боржником 26.09.2016, тобто, в останній день строку, наданого йому для самостійного виконання.

З приводу вказаного суд зазначає, що отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в останній день встановленого законодавством семиденного строку для виконання рішення суттєво вплинуло на реалізацію боржником свого законного права, оскільки позбавило його достатнього проміжку часу для добровільного виконання рішення з метою уникнення стягнення виконавчого збору.

За приписами п.п. 4.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Проте, винесення постанови 27.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору свідчить про те, що в порушення вказаних положень державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не пересвідчився в тому, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження, чи здійснені заходи щодо виконання рішення суду та чи достатньо йому часу для здійснення всіх необхідних дій щодо добровільного виконання рішення, за наявності при цьому заяви боржника про відкладення провадження виконавчих дій на 2 дні.

Відповідно до ст. 28 Закону "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Отже, виконавчий збір - це грошові суми, що підлягають стягненню з боржника в разі невиконання рішення майнового характеру у строк, відведений цим Законом для самостійного його виконання - до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 28.01.2015 у справі № 3-217гс14.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Жодних доказів того, що у період з 26.09.2016 (день закінчення наданого боржнику строку для самостійного виконання рішення) до 27.09.2016 (дата винесення постанови про стягнення виконавчого збору) відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в межах виконавчого провадження № 52298013 вчинялися заходи примусового виконання рішення в матеріалах справи немає.

Отже, оскільки у боржника не було достатнього часу для самостійного виконання рішення у зв'язку із надходженням постанови про відкриття виконавчого провадження у останній день строку, зважаючи на сплату боржником заборгованості 27.09.2016, подання боржником заяви про відкладення виконавчих дій, а також відсутність заходів примусового виконання рішення з боку державного виконавця, то і в порядку ст. ст. 28, 41 Закону України "Про виконавче провадження" орган примусового виконання рішень не мав права стягувати виконавчий збір.

Дослідивши подані докази, оцінивши їх за власним переконанням, керуючись принципами розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві порушив права Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", оскільки неправомірно прийняв постанову від 27.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 463 896,25 грн.

Наведені відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у відзиві заперечення на подану скаргу спростовуються описаними вище обставинами.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Вказана правова позиція викладена в постанові Пленуму Господарського суду міста Києва "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 (п. 9.13).

Отже, на підставі викладеного вище, доводи скаржника визнаються судом обґрунтованими і правомірними, а скарга такою, що підлягає задоволенню шляхом визнання недійсною постанови про стягнення виконавчого збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

2. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, які полягають у винесенні постанови від 27.09.2016 ВП № 52298013 про стягнення виконавчого збору, неправомірними.

3. Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 ВП № 52298013.

Суддя О.М. Ярмак