ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. Справа № 911/2480/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2480/16

за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота»,

м. Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

м. Харків

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність № 17 від 07.12.2015;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Ворота» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі-відповідач) з вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в забезпечення виконання зобовязань за Договором на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 від 21.08.2013, між позивачем та відповідачем укладений Іпотечний договір від 21.08.2013, відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: комплекс малоповерхових рекреаційних будівель (загальна площа 289,3 метра квадратних), у наступному складі: будівлі «А»; веранда «а»; тераса; балкон; сходи; будівля «Б»; веранда «б»; тераса; тераса; сходи; сходи; будівля «В»; цокольний поверх «п/В»; веранда «в»; тераса; будівля «Г»; тераса; тераса; сходи; будівля «Д»; веранда «д»; тераса, розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, сщ. Семидвіря, «Евріка» мікрорайон, будинок 26-б (двадцять шість літера «б»), розташоване на земельній ділянці, площею 0,0644 га, кадастровий номер :03:001:0526, яка надана в оренду іпотекодавцю згідно з договором оренди землі від 26.08.2008, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі № 3 Лучистівської сільської ради та зареєстровано в Алуштинському відділі Кримської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК».

Відповідно до п 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

Ухвалою суду від 08.08.2016 порушено провадження у справі № 911/2480/16 та призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 21.09.2016 розгляд справи був відкладений, у звязку із неявкою в судове засідання відповідача або його представника.

Ухвалами суду від 05.10.2016 розгляд справи був відкладений, та на підставі клопотання представника позивача поданого, в порядку ст. 69 ГПК України, продовжений строк вирішення спору справі.

В судове засідання 17.10.2016 представники сторін не зявились. 17.10.2016 через канцелярію суду від позивача надійшла заява, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій позивач збільшив розмір позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.10.2016 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 21.09.2016, 05.10.2016, 31.10.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив суд задовольнити їх, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 21.09.2016, 05.10.2016, 17.10.2016, 31.10.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал від 08.08.2016, 21.09.2016, 05.10.2016, 17.10.2016 про направлення їх копій на адресу відповідача. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Також, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

Вимоги ухвал суду від 08.08.2016, 21.09.2016, 05.10.2016, 17.10.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази та надані додаткові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

21.08.2013 між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладений Договір на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 (кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1 якого банк, в період з 21.08.2013 по 30.08.2013, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобовязався надати позичальнику кредит у рамках кредитної лінії, у розмірі, що не перевищує 1800000,00 грн. (ліміт 1), без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобовязався повернути кредит у строк, не пізніше 19.08.2015 та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою - 22 % річних, на визначених договором умовах.

У період з 21.08.2013 по 30.08.2013 банк, за наявності вільних кредитних ресурсів, зобовязується надати позичальникові кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 225000,00 доларів США (ліміт 2), без додаткових спеціальних переговорів, а позичальник зобовязався повернути кредит у строк, не пізніше 19.08.2015 та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою - 10 % річних, на визначених договором умовах.

Договором, зокрема п.п. 3.1, 3.2, 3.3 визначено, що проценти є платою за користування кредитом і сплачуються за весь час користування кредитом до дня його фактичного повернення, у тому числі і після закінчення строку, на який було надано кредит. За користування кредитом банк, не рідше одного разу на місяць нараховує проценти на рахунок, визначений договором, а позичальник, у строк до 25 числа (включно) кожного поточного місяця (включаючи місяць надання кредиту, якщо кредит було надано до 20 числа включно), а також на день закінчення строку дії договору, сплачує проценти банку за період з 21 числа попереднього місяця (у місяці надання кредиту - з дня фактичного надання кредиту) по 20 число поточного місяця включно (або по день, що передує дню повного погашення кредиту) на рахунок, визначений договором. У випадку несплати нарахованих процентів у встановлений строк, наступного робочого дня вони вважаються простроченими. За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит, проценти сплачуються позичальником за ставкою, на 20 процентних пунктів вищою ніж та, яка визначена у п. 1.1 договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що виконання позичальником зобовязань перед банком за договором забезпечується заставою нерухомого майна.

Так, в забезпечення виконання зобовязань за Договором на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 від 21.08.2013, 21.08.2013 між позивачем (іпотекодержатель) та відповідачем (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір (далі-іпотечний договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, в забезпечення виконання всіх вимог іпотекодержателя до ФОП ОСОБА_2, зокрема, повернення кредиту, у розмірі 1800000,00 грн. та 225000,00 доларів США, у строк до 19.08.2015., сплати відсотків за користування кредитом за ставкою 22 % річних за користування коштами у гривні та за ставкою 10 % річних за користування коштами у доларах США, згідно з умовами кредитного договору, комісії у розмірі, передбаченим кредитним договором, неустойки та інших можливих витрат іпотекодержателя, повязаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником зобовязань за кредитним договором, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями, а саме: комплекс малоповерхових рекреаційних будівель (загальна площа 289,3 метра квадратних), у наступному складі: будівлі «А»; веранда «а»; тераса; балкон; сходи; будівля «Б»; веранда «б»; тераса; тераса; сходи; сходи; будівля «В»; цокольний поверх «п/В»; веранда «в»; тераса; будівля «Г»; тераса; тераса; сходи; будівля «Д»; веранда «д»; тераса, розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, сщ. Семидвіря, «Евріка» мікрорайон, будинок 26-б (двадцять шість літера «б»).

Майно належить іпотекодавцю на підставі рішення Алуштинського міського суду АРК від 11.07.2007, справа № 2-1401/07, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 26.10.2009, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24245813, наданий Кримським республіканським підприємством «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації» 26.10.2009, реєстрацій № 19994770, номер запису 558а в книзі ЗП.

Вказане майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,0644 га, кадастровий номер :03:001:0526, яка надана в оренду іпотекодавцю згідно з договором оренди землі від 26.08.2008, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі № 3 Лучистівської сільської ради та зареєстровано в Алуштинському відділі Кримської регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК».

Пунктом 1.2 іпотечного договору визначено, що згідно з реєстром речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відсутня інформація щодо обтяжень на вказане майно, щодо власника майна та про наявність податкової застави на майно.

Пунктом 1.3 іпотечного договору визначено, що ринкова вартість майна, за згодою сторін, становить - 2400000,00 грн.

Згідно з п. 2.1.2 іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно у випадку, якщо в час настання строку виконання зобовязань боржника за кредитним договором вони не будуть виконані, а також у будь-який час (незалежно від строку настання виконання зобовязань), у випадку невиконання іпотекодавцем будь-яких своїх обовязків за договором, або якщо будь-яка із гарантій чи запевнень, наданих іпотекодавцем згідно з договором, виявиться недійсною, іпотекодержатель має право реалізувати майно третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором.

Умовами п. 3.2 договору визначено, що звернення стягнення на майно та його продаж для погашення заборгованості за кредитним договором, здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання, відповідно до ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку», або іншим способом, які не суперечать чинному законодавству України.

Пунктом 3.12.1 іпотечного договору визначено, що у випадку невиконання боржником або іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень зобовязань за кредитним договором та/або договором у встановлений іпотекодавцем строк, така вимога задовольняється за рахунок майна.

Це застереження визначає один із способів задоволення вимог іпотекодержателя, а саме: перехід права власності на майно до іпотекодержателя. Підписанням договору іпотекодавець надає згоду на перехід права власності на майно до іпотекодержателя та засвідчує, що наявність будь-яких інших документів крім договору, що містить це застереження для реєстрації права власності іпотекодержателя на майно, не вимагається. Договір є документом на підставі якого здійснюється реєстрація права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобовязань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання згідно з умовами Договору на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 від 21.08.2013, перерахувавши відповідачу грошові кошти в сумі 225000,00 доларів США (еквівалент - 1798425,00 грн.), про що свідчить наданий до матеріалів справи меморіальний ордер № 3433 від 27.08.2013.

Проте, відповідач, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання за умовами кредитного договору, у встановлений договором строк, не здійснив повернення кредиту та не сплатив проценти за його користування, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість за простроченими процентами за період з 29.05.2015 по 22.02.2016 у сумі 40040,19 доларів США, що становить еквівалент - 993569,61 грн. та заборгованість за простроченими процентами за період з 23.02.2016 по 04.10.2016 у сумі 43942,63 доларів США, що становить еквівалент - 1139020,35 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань згідно з умовами Договору на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 від 21.08.2013, позивачем на підставі п. 6.1.1 нараховано пеню за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1208325,05 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 308462,29 грн. за період з 20.08.2015 по 19.02.2016

Умовами п. 6.1.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.1 договору та/або строків оплати процентів, комісій, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті, розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості позичальника, який розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок пені щодо нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1208325,05 грн. та пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 308462,29 грн. за період з 20.08.2015 по 19.02.2016, є арифметично вірним.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів, 24.07.2014 позивач звернувся до відповідача з письмовим повідомлення № 3820, надіслання якого підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист, в якому вимагав від відповідача в 30-денний строк повернути заборгованість, зокрема, зі сплати кредиту, процентів та нарахованої суми пені.

Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач, порушуючи умови Договору на кредитну лінію (невідновлювальну) № 152 від 21.08.2013, не здійснив своєчасне повернення суми кредиту та не сплатив проценти за його користування, а також залишені не сплачені суми нарахованої пені за кредитом та за процентами, позивач на підставі п.п. 2.1.2, 3.2 іпотечного договору набув право на стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 6. ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Статтею 7 визначеного Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 цього ж Закону передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Оскільки судом встановлено, що заборгованість відповідача становить: за простроченими процентами за період з 29.05.2015 по 22.02.2016 - 40040,19 доларів США, що еквівалентно - 993569,61 грн., заборгованість за простроченими процентами за період з 23.02.2016 по 04.10.2016 - 43942,63 доларів США, що еквівалентно - 1139020,35 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 1208325,05 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів - 308462,29 грн. за період з 20.08.2015 по 19.02.2016, з урахуванням зазначених норм права та п.п. 2.1.2, 3.2 Іпотечного договору від 21.08.2013, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61001, АДРЕСА_1, ІНП НОМЕР_1) перед публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Ворота» (61166, м. Харків, пр. Науки, 36, ) за Кредитним договором № 152 від 27.08.2013 в сумі 3649377,30 грн., з яких: 40040,19 доларів США, що еквівалентно - 993569,61 грн., заборгованість за простроченими процентами за період з 29.05.2015 по 22.02.2016, 43942,63 доларів США, що еквівалентно - 1139020,35 грн. заборгованість за простроченими процентами за період з 23.02.2016 по 04.10.2016, пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1208325,05 грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів - 308462,29 грн. за період з 20.08.2015 по 19.02.2016, визнати за публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Ворота» (61166, м. Харків, пр. Науки, 36, ) право власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 13-147, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р. № 829, а саме: нерухоме майно, разом з усіма його приналежностями: комплекс малоповерхових рекреаційних будівель (загальна площа 289,3 кв.м.), у наступному складі: будівлі «А»; веранда «а»; тераса; балкон; сходи; будівля «Б»; веранда «б»; тераса; тераса; сходи; сходи; будівля «В»; цокольний поверх «п/В»; веранда «в»; тераса; будівля «Г»; тераса; тераса; сходи; будівля «Д»; веранда «д»; тераса, розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, сщ. Семидвіря, «Евріка» мікрорайон, будинок 26-б, що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 (61001, АДРЕСА_1, ІНП НОМЕР_1) на підставі рішення Алуштинського міського суду АРК від 11.07.2007 (справа № 2-1401/07), за вартістю, визначеною на момент реєстрації на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61001, АДРЕСА_1, ІНП НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» (61166, м. Харків, пр. Науки, 36, ) 54 740 (пятдесят чотири тисячі сімсот сорок) грн. 66 коп. судового збору.

Видати накази.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 18.11.2016

Суддя О.О. Христенко