РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016№910/15393/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15393/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 23 395,34 грн.,

за участю:

представника позивача - Монташевича К.В. (довіреність від 29.08.2016 №8812);

відповідача - ОСОБА_1 (особисто; паспорт серія НОМЕР_2).

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець): 18 748,41 грн. основного боргу, який утворився у зв'язку із неналежним виконання відповідачем умов договору овердрафту від 08.04.2015 №40 (далі - Договір); 5 445,14 грн. простроченої заборгованості за відсотками; 201,79 грн. пені; 9,99 грн. простроченої заборгованості зі сплати комісії, а всього 24 405,33 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2016 порушено провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2016 пояснила, що сплатила частину заборгованості та заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю у додатковому часі для надання суду додаткових документів, необхідних для розгляду справи.

Позивач 14.11.2016 подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача: 18 748,41 грн. основного боргу; 4 445,14 грн. заборгованості за відсотками; 201,79 грн. пені, а всього 23 395,34 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд перевірив дотримання позивачем вимог статті 22 ГПК України та прийняв заяву до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Підприємець надала пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог не заперечила; зазначила про тяжке матеріальне становище.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015 Банком (банк) та Підприємцем (позичальник) укладено Договір, за умовами якого:

- банк зобов'язується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених Договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (стаття 1 Договору);

- максимальний ліміт заборгованості за овердрафтом (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 20 000 грн. (пункт 2.1 Договору);

- річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком позичальника (строку використання овердрафту); розмір річної процентної ставки - 34% річних (пункт 2.2 Договору);

- комісія за управління кредитом (овердрафтом) становить 0,05%, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафту протягом одного операційного дня, і сплачується при надходженні коштів на поточний рахунок постачальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 Договору);

- датою остаточного повернення овердрафту є 07.04.2016 (пункт 2.4 Договору);

- пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), що діяла у період прострочки, за весь час прострочення (пункт 2.6 Договору);

- за надання овердрафту позичальник сплачує банку комісії, визначені пунктом 2.3 Договору (пункт 3.1 Договору);

- позичальник зобов'язується повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього (пункт 4.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (пункт 10.1 Договору).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав свої договірні зобов'язання, надавши відповідачу кредит, однак Підприємець належним чином не виконувала умови Договору щодо сплати кредиту, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 18 748,41 грн.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою і третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було встановлено пунктом 2.4 Договору, датою остаточного повернення овердрафту є 07.04.2016, однак станом на вказану дату відповідач не повернув позивачу грошові кошти у сумі 18 748,41 грн. та не сплатив проценти за користування ними.

Банк звернувся до Підприємця з повідомленням-вимогою від 24.12.2015 №б/н, в якому вимагав протягом 10 банківських днів з моменту отримання вказаного повідомлення-вимоги достроково повернути суму овердрафту, сплатити всі нараховані та несплачені відсотки за користування овердрафтом, а також штрафні санкції, а саме: 18 748,41 грн. неповернутої суми овердрафту; 3 157,84 грн. простроченої заборгованості за відсотками; 9,99 грн. простроченої заборгованості зі сплати комісії; пеню в розмірі, що буде повідомлена в момент оплати вказаної заборгованості.

Повідомлення-вимогу від 24.12.2015 №б/н було надіслано відповідачу 28.12.2015, однак відповідач відповіді на вимогу Банка не надала, грошові кошти на рахунок позивача не перерахувала.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, Підприємець умови Договору належним чином не виконала, кредит в добровільному порядку Банку не повернула, у зв'язку з чим борг відповідача перед позивачем становить 18 748,41 грн. та підлягає стягненню в повному обсязі.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що розмір процентної ставки становить 34%; річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком позичальника.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунок заборгованості за відсотками у сумі 4 445,14 грн., господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що розрахунок правильний та підлягає задоволенню.

Що ж до стягнення пені у сумі 201,79 грн., то господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочення.

Позивач просить стягнути з відповідача 201,79 грн. пені за такі періоди:

з 01.07.2015 по 31.07.2015 (сума заборгованості 619,64 грн.) на суму 5,76 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 31,58 грн.);

з 01.08.2015 по 31.08.2015 (сума заборгованості 1 239,28 грн.) на суму 11,53 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 62,34 грн.);

з 01.09.2015 по 30.09.2015 (сума заборгованості 1 838,93 грн.) на суму 16,55 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 78,60 грн.);

з 01.10.2015 по 31.10.2015 (сума заборгованості 2 448,65 грн.) на суму 22,77 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 91,51 грн.);

з 01.11.2015 по 30.11.2015 (сума заборгованості 3 026,60 грн.) на суму 27,24 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 109,46 грн.);

з 01.12.2015 по 31.12.2015 (сума заборгованості 3 607,80 грн.) на суму 33,55 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 134,82 грн.);

з 01.01.2016 по 31.01.2016 (сума заборгованості 4 189 грн.) на суму 38,96 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 156,11 грн.);

з 01.02.2016 по 03.03.2016 (сума заборгованості 4 732,70 грн.) на суму 45,43 грн. (подвійна облікової ставки НБУ становить 182,07 грн.).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що такий розрахунок правильний, а тому стягненню з відповідача підлягає 201,79 пені.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03028, АДРЕСА_1; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78; адреса для листування: 04053, м. Київ, Киянівський провулок, 7а, представник Монташевич Костянтин Володимирович; ідентифікаційний код 09807862): 18 748 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн. 41 коп. основного боргу; 4 445 (чотири тисячі чотириста сорок п'ять) грн. 14 коп. заборгованості за відсотками; 201 (двісті одну) грн. 79 коп. пені і 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.11.2016.

Суддя О. Марченко