УХВАЛА

24.10.2016Справа №910/3019/16
За заявою Фірми «Шевос» АО (SZEWOSS.A)

про повернення судового збору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 на підставі п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовну заяву і додані до неї документи повернуто Фірмі «Шевос» АО (SZEWOSS.A) без розгляду.

17.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Фірми «Шевос» АО (SZEWOSS.A) надійшло клопотання про повернення судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України. Поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що у випадку повернення позовної заяви без розгляду, заявник має право звернутись до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

При цьому, разом із заявою заявник повинен подати суду оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору, який повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судом встановлено, що представником Фірми «Шевос» АО (SZEWOSS.A) до суду не подано оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору.

Отже, зважаючи на вищевикладені положення законодавства, відсутність подання оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору зумовлює відсутність підстав для задоволення такої заяви та повернення судового збору з Державного бюджету України.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що оскільки судовий збір сплачений нерезидентом в іноземній валюті, заявник повинен надати суду докази зарахування вказаного судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, у зв'язку з цим заявнику необхідно звернутись до Державного казначейства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фірмі «Шевос» АО (SZEWOSS.A) у задоволенні клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 910/3019/16.

Суддя І.І. Борисенко