РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016Справа №910/18215/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
доПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
ОСОБА_1
простягнення 49490 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.10.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 49490 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1522731, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18215/16; розгляд справи призначено на 21.10.2016; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1.

21.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 15.11.2016.

14.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача у судове засідання 15.11.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 874.

Представник відповідача у судове засідання 15.11.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 882.

Представник третьої особи у судове засідання 15.11.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у постанові Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2015 у справі № 759/3578/15-п (провадження № 3/759/1251/15), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що 28.10.2016 поштове відправлення надійшло до відділення зв'язку та 03.11.2016 не було вручено під час доставки (з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги подані сторонами клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників та відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 15.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 58778205, виданої ВДАІ Святошинського РУ ГУМВСУ в м. Києві, та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2015 у справі № 759/3578/15-п (провадження № 3/759/1251/15), яка набрала законної сили 21.04.2015, встановлено, що 02.03.2015 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, порушив п.п. 10.4, 10.1, 2.3 (в) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

31.12.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір № 06/0675207/1002/14 добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодо набувача - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Форд, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 14 Договору строк його дії встановлено з 05.01.2015 по 04.01.2016.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 263/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_1, від 30.03.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16321/14 від 18.04.2014) на підставі калькуляції ремонту після ДТП № 263/15 від 30.03.2015 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,00) становить 111641 грн. 85 коп.

Згідно з рахунком на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, виставленим Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, становить 95489 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що роботи, наведені у рахунку на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, які зазначені у первинній довідці ДАІ, складеній за обставинами ДТП, виданій УДПС Святошинського ВДАІ, та акті технічного стану від 18.03.2015, складеному суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та власником автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1.

Згідно зі страховим актом № НОМЕР_3 від 11.06.2015, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», розмір страхового відшкодування за Договором № 06/0675207/1002/14 добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу, від 31.12.2014 становить 95489 грн. 00 коп., на підставі якого та заяви страхувальника № НОМЕР_3 про факт настання події від 02.03.2015 позивачем 12.06.2015 було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування у розмірі 95489 грн. 00 коп. (отримувач - ОСОБА_2 (страхувальник за договором добровільного страхування), що підтверджується платіжним дорученням № 0024139 від 12.06.2015 на суму 95489 грн. 00 коп., копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

При цьому, 14.11.2016 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи копію листа вигодонабувача за Договором № 06/0675207/1002/14 добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу, від 31.12.2014 - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (вих. № 2505/1-2 від 16.04.2015), в якому вигодонабувач надає згоду на здійснення виплати страхового відшкодування на користь страхувальника за вказаним договором добровільного страхування - на користь ОСОБА_2

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1522731 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 510 грн. 00 коп. (відповідно до електронного витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученого позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/1522731 (заява про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації вих. № 03-17/8208 від 06.07.2015) у сумі 95489 грн. 00 коп., яка була отримана відповідачем 08.07.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 509 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач не виплатив позивачу страхове відшкодування за Полісом АІ/1522731 та, при цьому, 21.10.2016 через канцелярію суду відповідачем долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором № 06/0675207/1002/14 добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу, від 31.12.2014, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1522731, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми, ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи за Полісом АІ/1522731).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

З огляду на те, що відповідно до Звіту № 263/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Форд, державний номер НОМЕР_1, від 30.03.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, становить «нуль» (Ез = 0,00), та вказаний звіт є попереднім оціночним документом, суд дійшов висновку, що рахунок на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, виставлений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, та відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, становить 95489 грн. 00 коп. (рахунок містить детальний опис виду ремонтних робіт та перелік використаних запасних частин і матеріалів) є належним доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням встановлення судом причинного зв'язку між тими роботами, що зазначені у вказаному рахунку, первинній довідці ДАІ, складеній за обставинами ДТП, виданій УДПС Святошинського ВДАІ, та акті технічного стану від 18.03.2015, складеному суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та власником автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі вказаного рахунку на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, виставленого Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, який підтверджує вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1.

При цьому, суд зазначає, що згідно з рахунком на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, виставленим Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, до переліку ремонтних робіт включено роботи з зовнішньої мийки автомобіля на суму 55,00 грн. (без ПДВ).

Суд зазначає, що роботи з зовнішньої мийки не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не входять до вартості відновлювального ремонту, так як це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.6. вказаної методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Водночас, суд зазначає, що роботи з мийки технологічної входять до вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки необхідність здійснення технологічної мийки пошкодженого автомобіля має прямий причинний зв'язок з належним забезпеченням умов для виконання відновлювальних робіт.

Однак, з огляду на те, що в рахунку на оплату № ЧП00000313 від 13.05.2015, виставленому Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, не зазначено, що була здійснена саме технологічна мийка автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, суд дійшов висновку, що вартість робіт з зовнішньої мийки автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, не входить до вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1, становить 95434 грн. 00 коп. (95489,00 грн. - «мінус» 55,00 грн.) без ПДВ.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1522731 становить 510 грн. 00 коп., а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1522731 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 95489 грн. 00 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Форд, державний номер НОМЕР_1 (95434 грн. 00 коп.) з урахуванням ліміту відповідальності відповідача за шкоду, завдану майну, за Полісом АІ/1522731 у сумі 50000 грн. 00 коп. та беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АІ/1522731 у сумі 510 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 49490 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код: 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код: 23510137) страхове відшкодування у розмірі 49490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 18.11.2016

Суддя І.М. Отрош