донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.11.2016 справа №913/562/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді За участю представників сторін: від апелянта (позивача): від відповідача: Мартюхіна Н.О. Сгара Е.В., Малашкевич С.А. Прокурор Хряк О.О. - за посвідченям №028256 від 15.08.2014р.; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі - Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від за позовом до відповідача про30 серпня 2016 року (суддя Драгнєвіч О.В. - головуючий, судді Смола С.В., Косенко Т.В.) Керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі - Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", м. Харків стягнення збитків в сумі 101816,42 грн.
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до господарського суду Луганської області звернувся Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі - Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області (далі за текстом - Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області, Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", м. Харків (далі за текстом - ТОВ "Омега Вертикаль", Відповідач) про стягнення збитків в сумі 101816,42 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 позов керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області до ТОВ "Омега Вертикаль" про стягнення збитків в сумі 101816,42 грн. задоволено частково:

- стягнуто з ТОВ "Омега Вертикаль" на користь Лисичанської міської ради Луганської області збитки в сумі 3411,07 грн.

- стягнуто з ТОВ "Омега Вертикаль" на користь Прокуратури Луганської області витрати зі сплати судового збору в сумі 51,17 грн.; вирішено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач - Керівник Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області не погодився з вищевказаним рішенням прийнятим місцевим господарським судом та звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вих.№13-45/у452вих16 від 28.09.2016р.) в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 частково, а саме в частині відмови в задоволенні позову на суму 98405,35 грн. та як наслідок прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що висновки суду, викладені у оскаржуваному судовому акті, не відповідають обставинам справи через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст.ст. 152, 156, 157 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, Порядку визначення відшкодування збитків власниками землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 та процесуального права ст.ст. 32, 33, 43, 84 Господарського процесуального кодексу України.

Так, мотивуючи свою позицію прокурор зазначає, що скасування грошових зобов'язань за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на період проведення антитерористичної операції стосуються відносин, які виникають на підставі договору оренди земельної ділянки, тобто не порушують діючого законодавства та регламентуються Законом України "Про оренду землі", главою 54 Цивільного кодексу України, главою 19 Земельного кодексу України, тоді як спірні правовідносини між сторонами регламентуються главою 24 Земельного кодексу України, главою 82 Цивільного кодексу України та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284.

Тобто, в даному випадку, на переконання прокурора, мова йде позадоговірні відносини, які виникли внаслідок порушення права власника землі на одержання доходів за користування земельною ділянкою (деліктні правовідносини), що в свою чергу виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.10.2016 року визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги та сформовано у складі: головуючий суддя - Мартюхіна Н.О., судді Малашкевич С.А., Будко Н.В.

Ухвалою донецького апеляційного господарського суду від 06.10.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначенням її розгляду у судовому засіданні на 02.11.2016 року о 12 год. 20 хв.

28.10.2016 року через канцелярію суду від Лисичанської міської ради Луганської області надійшли пояснення (вих.№Т-21/16 від 27.10.2016р.) в яких позивач просив суд задовольнити апеляційну скаргу Керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі - Лисичанської міської ради Луганської області, оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції скасувати частково, а саме в частині відмови в задоволенні позову на суму 98405,35 грн. та як наслідок прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, розглянути справу без участі представника Лисичанської міської ради Луганської області.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №1481 від 01.11.2016 року, у зв'язку з відпусткою судді члена колегії Будко Н.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи №913/562/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2016 року визначено нову колегію суддів для розгляду справи №913/562/16 у складі: головуючий суддя - Мартюхіна Н.О., судді Малашкевич С.А., Сгара Е.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.11.2016 відкладено розгляд апеляційної скарги на 16.11.2016 року о 12 год. 30 хв.

16.11.2016 року в судому засіданні апеляційної інстанції був присутній прокурор Хряк О.О., який наполягав на доводах викладених в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 частково, а саме в частині відмови в задоволенні позову на суму 98405,35 грн. та як наслідок прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, прокурор просив не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

Представники Лисичанської міської ради Луганської області в судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 16.11.2016 року, не з'явились, в поясненнях (вих.№Т-21/16 від 27.10.2016р.) просили суд розглянути апеляційну скаргу без участі представника за наявними матеріалами справи.

16.11.2016 року в судове засідання апеляційної інстанції представники відповідача не з'явились. Будь-яких відзивів чи пояснень до суду не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції передбачені нормами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачаєтьсям, що між ТОВ "МТК", як продавцем, та ТОВ "Омега Вертикаль", як покупцем, 13.09.2011 року укладено договір купівлі-продажу автомобільного газозаправного пункту і комплексу з обслуговування автомашин (1-й етап), згідно предмету якого продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність автомобільний газозаправний пункт і комплекс з обслуговування автомашин, які розташовані за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32, та зобов'язувався оплатити їх вартість за ціною та на умовах, встановлених в договорі.

Відповідно до п. 1.2 Договору купівлі-продажу до відповідача у справі перейшов у власність комплекс будівель та споруд, що складається: будівля оперативної літер «А-1Н». навіси літер «Б, В», споруди № 1-8, І.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.03.2016 року №55689877 ТОВ "Омега Вертикаль" є власником комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Омега Вертикаль" зверталось до Лисичанської міської ради Луганської області із заявою від 15.08.2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою для експлуатації земельної ділянки на три роки, загальною площою 0,5480 га, за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32.

У зв'язку із набуттям ТОВ "Омега Вертикаль" права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32, для оформлення права користування земельною ділянкою рішенням Лисичанської міської ради від 27.10.2011 року №20/327 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою.

Рішенням Лисичанської міської ради від 23.08.2012 року за №36/606 затверджена технічна документація та надано ТОВ "Омега Вертикаль", земельну ділянку площею 0,5480 га, кадастровий номер :32:001:0008 за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32, в оренду терміном на 3 роки для експлуатації автомобільного газозаправного пункту та будівництва і експлуатації комплексу по обслуговуванню автомобілів.

Згідно із п.п. 1.2.1 п. 1 рішення Лисичанської міської ради №36/606 від 23.08.2012 року ТОВ "Омега Вертикаль" зобов'язано в місячний термін після прийняття цього рішення укласти договір оренди землі.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача є: м. Харків, вул. Гоголя, буд. 11, кв. 10.

З матеріалів справи встанволено, що Лисичанською міською радою неодноразово направлялися для укладання відповідачу примірники договору оренди землі за вказаною адресою місцезнаходження відповідача у м. Харків, а також за іншою відомою позивачу адресою відповідача для листування: м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 11.

До того ж, Лисичанською міською радою неодноразово направлялись відповідачу вимоги щодо необхідності укладання договору оренди землі; у зв'язку із ухилянням останнього від укладення договору та через те, що договір оренди містить додатки, які неможливо постійно відновлювати позивачем також пропонувалося відповідачу направити довірену особу для отримання примірників договору вкотре; направлялися запрошення щодо прийняття участі в засіданні комісії з метою визначення умов оплати відповідачем за фактичне користування земельною ділянкою, визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню останнім, та сплати сум за користування вказаною земельною ділянкою.

Однак, ТОВ "Омега Вертикаль" обов'язку встановленого п.п. 1.2.1 п. 1 рішення Лисичанської міської ради за №36/606 від 23.08.2012 року на час розгляду спору виконано не було, договір оренди землі із Лисичанською міською радою не укладено.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, виконавчим комітетом Лисичанської міської ради 20.09.2005 року прийнято рішення №568 "Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам в межах Лисичанська, Новодружеська, Привілля", яким також було затверджено склад комісії та положення про комісію.

Управлінням власності Лисичанської міської ради листом від 13.07.2015 року №667/01-02 ТОВ "Омега Вертикаль" було направлено запрошення на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків, яке в подальшому у зв'язку із закінченням строку зберігання було повернуто органом поштового зв'язку. Як наслідок, останній на засідання комісії не прибув.

За результатами засідання комісії, яке відбулося 22.07.2015 року, було складено акт №54/15 від 22.07.2015 року. Відповідно до розрахунку, доданого до акту, визначено збитки у вигляді не отриманих доходів (орендної плати за користування земельною ділянкою), спричинених територіальній громаді міста Лисичанська, в результаті безоплатного використання ТОВ "Омега Вертикаль" земельної ділянки площею 0,5480 га, кадастровий номер :32:011:0008 у розмірі 333920,56 грн. В акті відображена заборгованість також за попередній період згідно акту комісії №20/14 від 02.04.2014 року.

Зокрема за розрахунковий період, що заявляється до стягнення, з 01.04.2014 року по 01.07.2015 року розраховано збитки в сумі 101816,42 грн., виходячи із площі земельної ділянки, нормативно грошової оцінки за 2014, 2015 роки.

Вказаний акт було затверджено рішенням Виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 04.08.2015 року за №236.

В подальшому, Лисичанською міською радою було направлено ТОВ "Омега Вертикаль" супровідним листом від 22.09.2015 року №964/01-02 копію акту №54/15, згідно якого відповідача було вкотре попереджено про необхідність невідкладного оформлення права землекористування зазначеною вище земельною ділянкою, у відповідності до норм чинного законодавства України. Зобов'язано ТОВ "Омега Вертикаль" сплатити зазначені вище збитки в місячний термін після затвердження даного акту рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради.

Також зобов'язано відповідача в період з 01.07.2015 року до оформлення права землекористування на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32, щомісячно, не пізніше 15 числа, місяця наступного за звітним, здійснювати поточну оплату в рахунок відшкодування збитків у розмірі 4984,16 грн.

Оскільки відповідач збитки добровільно не відшкодував, прокурор звернувся до господарського суду першої інстанції в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради із відповідним позовом.

Як зазначалось раніше, рішенням господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 позов керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області до ТОВ "Омега Вертикаль" про стягнення збитків в сумі 101816,42 грн. задоволено частково стягнуто з ТОВ "Омега Вертикаль" на користь Лисичанської міської ради Луганської області збитки в сумі 3411,07 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції врахував положення ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", дійшов висновку, що Прокурором не доведено, що заявлена до відшкодування упущена вигода (неодержані доходи у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 14.04.2014 року по 01.07.2015 року) дійсно була б ним отримана в разі належного виконання відповідачем своїх обов'язків (укладення договору оренди), оскільки у орендодавця відсутнє право вимагати сплати орендних платежів землекористувачами під час проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Хряк О.О. прийшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Набуття відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою обумовлено набуттям ним права власності на автомобільний газозаправний пункт і комплекс з обслуговування автомашин, які розташовані за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 32, згідно укладеного 13.09.2011 року договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, з попереднім власником майна - ТОВ "МТК" Лисичанською міською радою був укладений договір оренди землі від 27.11.2006 року, згідно якого на підставі рішення №120 від 09.11.2006 року вказана земельна ділянка площею 0,5480 га була передана в строкове платне користування строком на 10 років.

В подальшому за клопотанням орендаря, у зв'язку із переходом права власності на нерухоме майно, рішенням Лисичанської міської ради №20/329 від 27.10.2011 року було припинено право оренди ТОВ "МТК" на вказану земельну ділянку, договір оренди від 27.11.2006 року визнано таким, що втратив силу, а на підставі рішення Лисичанської міської ради від 23.08.2012 року №36/606, як вже зазначалося вище, вказану земельну ділянку площею 0,5480 га, було надано відповідачу в оренду терміном на 3 роки для експлуатації автомобільного газозаправного пункту та будівництва і експлуатації комплексу по обслуговуванню автомобілів.

Земельна ділянка, на яку набуло ТОВ "Омега Вертикаль" право оренди, відповідно до Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної власності.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України плату за землю віднесено до загальнодержавного податку.

Предметом розгляду у даній справі є вимога керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області подана в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради про відшкодування збитків заподіяних відповідачем внаслідок безоплатного користування вказаною земельною ділянкою, ухилення останнього від укладення договору оренди, внаслідок чого позивачу завдано збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю, які за своєю юридичною природою згідно положень ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 225 Господарського кодексу України Господарського кодексу України) є збитками у вигляді упущеної вигоди (неодержаною орендною платою за землю).

Вирішуючи даний спір, приймаються до уваги загальні положення ст. 22 глави Цивільного кодексу України.

Згідно із п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Упущеною вигодою за змістом ст. 22 Цивільного кодексу України та частини 2 ст. 224 Господарського кодексу України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Згідно з частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт "д" частини 1 ст. 156 Земельного кодексу України).

За змістом ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність збитків, протиправну поведінку, причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою, вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Колегією суддів встановлено невиконання відповідачем передбаченого в п. 1.2.1 рішення Лисичанської міської ради від 23.08.2012 року №36/606 обов'язку відповідача протягом місячного строку після прийняття даного рішення укласти договір оренди землі, яке відповідно до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" є обов'язковим для виконання.

Матеріалами справи підтверджується факт неодноразового звернення Лисичанської міської ради до ТОВ "Омега Вертикаль" з метою виконання даного рішення та укладення між сторонами договору, неодноразове направлення для підписання примірників договору.

Зазначене підтверджується, наявними у справі копіями рекомендованих листів, направлених відповідачу від 25.12.2013 року №1416-01/2, листом від 04.02.2014 року №173/01-02; відповідь була надана відповідачем в листі за вих.№4 від 10.02.2014 року, листом від 05.03.2014 року №349-01/2; відповідь відповідача за вих. №4 від 10.02.2014 року, від 01.07.2015 року №1590/01-30 - відповідь відповідача за вих.№8 від 30.07.2015 року, рекомендованим листом від 10.08.2015 року №2253/01-19, від 13.11.2015 року №1130/01-02; відповідь відповідача за вих.№8 від 30.11.2015 року.

Листування сторін в матеріалах справи свідчить про те, що Лисичанською міською радою вчинялися всі можливі заходи з метою виконання рішення та спонукання відповідача до укладення між сторонами договору.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання обов'язку ТОВ "Омега Вертикаль", вживання заходів для оформлення права оренди земельною ділянкою, внесення передбаченої чинним законодавством плати за землю у вигляді земельного податку.

З огляду на закріплений в рішенні ради обов'язок покладений саме на ТОВ "Омега Вертикаль" укласти протягом місяця договір оренди, безпідставними є посилання останнього в окремих листах-відповідях позивачу на неотримання примірників договору, за відсутності доказів вчинення відповідачем протягом майже чотирьох років, з часу прийняття рішення ради від 23.08.2012 року, будь-яких дій спрямованих на самостійне отримання таких примірників та укладення між сторонами договору. Доводи зазначені у листах відповідача (не отримання примірників, не здійснення належної організації з укладення договору саме управлінням, висловлення лише у листах готовності до укладення договору) свідчить про ухилення відповідача від укладення договору оренди з позивачем.

Крім того, колегією суддів враховано, що відповідач також не сплачував протягом цього часу земельний податок.

Таким чином, апеляційним судом встановлена бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права оренди на вказану земельну ділянку, на якій розташовується належне відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів (укладеного договору оренди землі), що також не заперечується самим відповідачем. Зазначене позбавило Лисичанську міську раду права одержати дохід у виді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено правильність наведеного позивачем розрахунку збитків, відповідність його складових площі земельної ділянки, періоду нарахування, використаним даним нормативно грошової оцінки землі в 2014 та 2015 роках, відсотка від нормативно грошової оцінки, який застосовувався позивачем в розрахунку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо того, що розрахунок позивачем здійснено правильно, а тому визначення розміру збитків в сумі 101816,42 грн. нарахованих за період з 01.04.2014 по 01.07.2015 здійснено арифметично вірно.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність в діях відповідача ТОВ "Омега Вертикаль" складу цивільного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах №3-74гс-15 від 07.10.2015 року, №3-210гс14 від 28.01.2015 року, №3-194гс16 від 18.05.2016 року, які є обов'язковими для врахування господарськими судами згідно ст.111-28 ГПК України.

Апеляційний господарський розглянувши рішення суду в оскаржуваній прокурором частині, а саме в частині відмови у задоволенні заявлених позивачем до стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, не отриманої орендної плати, нарахованих саме за період з 01.04.2014 року по 01.07.2015 року, зазначає.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України покладення на особу обов'язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних норм Цивільного та Земельного кодексів України щодо обов'язковості сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що зумовлюється п. 3 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції визначається населеними пунктами, визначеними у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку. Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно до п. 1 його Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з наступного дня після його опублікування. За своїм змістом Закон в частині наведених вище норм встановлює тимчасове спеціальне право землекористувачів/орендарів не здійснювати орендні платежі за користування земельними ділянками комунальної власності впродовж відповідного періоду (що розпочався з 14.04.2014). Спеціальний суб'єктний склад, визначений законодавцем, складають суб'єкти господарювання, що здійснюють свою діяльність на території відповідних населених пунктів, визначення переліку яких цим Законом доручено Кабінету Міністрів України (абз. 3 п. 5 ст.11 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено і м. Лисичанськ Луганської області.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з розрахунку позивача вбачається, що період проведення антитерористичної операції частково охоплює визначений ним розрахунковий період збитків з 01.04.2014 року по 01.07.2015 року, нарахованих в сумі 101816,42 грн., та які заявляються позивачем до стягнення, а саме в період з 14.04.2014 року по 01.07.2015 року.

Спірна земельна ділянка знаходиться за адресою: вул. Малиновського, №32 в м. Лисичанськ.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що заявлена до відшкодування упущена вигода, зокрема, неодержані доходи у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою в період з 14.04.2014 року по 01.07.2015 року дійсно була б ним отримана в разі належного виконання відповідачем своїх обов'язків, а саме укладення договору оренди.

Відповідно до ст. 6 спеціального Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" спростовують зазначені доводи апелянта та свідчать про відсутність права у орендодавця очікувати сплати орендних платежів землекористувачами під час проведення антитерористичної операції.

Оскільки заявлені до стягнення позивачем збитки, не отримані доходи - орендні платежі за період з 14.04.2014 року по 01.07.2015 року не були б реально ним отримані в силу ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно й відсутні підстави для їх відшкодування.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають збитки розраховані лише за період з 01.04.2014 року по 13.04.2014 року включно, що складають доходи, упущену вигоду, які б реально були отримані позивачем за умови належного виконання відповідачем своїх обов'язків.

Сума яка підлягає стягненню складає 3411,07 грн. = 95772,39 грн.- сума річної орендної плати за 2014 рік х 13 - кількість днів розрахункового періоду - з 01.04.2014 року по 13.04.2014 року включно / 365 - кількість днів в 2014 році.

Враховуючи викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Луганської області дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі та обґрунтовано задовольнив позов прокурора про стягнення збитків частково на суму 3411,07 грн.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі - Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області, на рішення господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 30.08.2016 року у справі №913/562/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Е.В. Сгара

С.А. Малашкевич