ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2016 Справа № 920/1547/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Суми)

до - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Суми)

про усунення перешкод у користуванні майном,

Головуючий суддя О.Ю. Резніченко

Суддя П.І. Левченко

Суддя О.Ю. Соп'яненко

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря судового засідання - А.І. Сидорук.

Суть спору: Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями шляхом зобов'язання відповідача звільнити безпідставно зайняті нежитлові приміщення загальною площею 369,6 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.11.2015 у справі № 920/1547/15 позовні вимоги задоволені.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 вищезазначене рішення залишено без змін.

На виконання рішення 19.02.2016 та 22.02.2016 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2016 постанову апеляційної інстанції та рішення першої інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що 10.06.2015 повернув позивачу орендоване приміщення, що підтверджується ноторіально посвідченими копіями акту приймання-передачі від 10.06.2015 та додаткової угоди від 10.06.2015 про дострокове розірвання договору оренди.

Крім того, з 10 червня 2015 року спірні приміщення загальною площею 369,6 кв.м. знаходилися у користуванні іншої особи, а саме фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на підставі договорів оренди від 10.08.2015 та від 10.06.2015.

Відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, яке було задоволено судом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмових пояснень суду не надав.

Адвокат Мирославський С.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки позивач перебуває за межами України, а у представника, який подає дане клопотання, закінчився строк дії довіреності.

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в тому числі у разі необхідності витребування нових доказів.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи підписано неуповноваженною особою, у якої відсутні правові підстави для вчинення таких дій, а факт неможливості прибути в судове засідання та неможливість розгляду справи без участі представника позивача не доведено на загальних підставах, відповідно до ст.ст. 32-34 ГПК України, Крім того, позивач не позбавлений права уповноважити іншого представника для явки в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 10.05.2016 постанову апеляційної інстанції від 09.02.2016 та рішення першої інстанції від 03.11.2015 по даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Вищий господарський суд України вказав, що при новому розгляді справи необхідно встановити фактичні обставини справи стосовно наявності чи відсутності дострокового розірвання договору оренди від 10.09.2014 чи його можливої пролонгації та зайняття спірних приміщень іншою особою.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

При новому розгляді справи судом встановлено факти - стосовно наявності чи відсутності дострокового розірвання договору оренди від 10.09.2014:

09.09.2014 року між ТОВ "Арт.Бізнес Груп" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нерухоме майно - нежитлове приміщення під Літ. А-IV, загальною площею 369,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

10.09.2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі - Договір), за умовами п.п.1.1,1.2,3.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення загальною площею 230,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір набирає чинності з 10.09.2014 року та діє по 10.09.2015 року (включно).

У п.п.7.1,7.4 Договору сторони погодили, що після закінчення строку дії або при достроковому розірвання цього Договору Орендар зобов'язаний передати Орендодавцю об'єкт оренди протягом останнього дня дії цього Договору або дня дострокового розірвання цього Договору. При цьому Орендар зобов'язаний сплатити орендну плату, експлуатаційні витрати, а також відшкодувати вартість комунальних послуг до моменту належного повернення об'єкту оренди. Об'єкт вважається повернутим з оренди з моменту підписання представниками сторін акту приймання-передачі.

З акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 10.09.2014 вбачається, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 230,6 кв.м. Строк оренди з 10 вересня 2014 року по 10 вересня 2015 року (включно).

10.06.2015 сторони уклали додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди та відповідач передав позивачу орендоване приміщення відповідно до акту від 10.06.2015.

Відповідачем в якості письмових доказів на підтвердження зазначеного факту подано копію ноторіально посвідченого акту приймання-передачі (повернення) нежитлового приміщення від 10.06.2015 (а.с. 51, 1 том) та копію ноторіально посвідченої додаткової угоди про дострокове розірвання договору оренди (а.с. 63, том 1).

Згідно вимог ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Статтею 51 ЦК України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Згідно з п.2 Глави 7 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, при підготовці до засвідчення вірності копій документів і виписок з них нотаріус зобов'язаний особисто звірити з оригіналом документа копію чи виписку з документа, вірність яких він засвідчує.

Як роз'яснено в абзацах 3 та 4 п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Крім цього, відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи не вбачається визнання недійсними у встановленому порядку додаткової угоди від 10.06.2015 про дострокове розірвання договору оренди.

Відтак, відповідно до ст.ст.34,36,43,84,101,105 ГПК України та ч.1 ст.75 Закону України "Про нотаріат" суд приймає в якості неналежних доказів дострокового розірвання договору наявні в матеріалах справи нотаріально посвідчені копії підписаних сторонами додаткової угоди від 10.06.2015 про дострокове розірвання договору оренди від 10.09.2014, акта приймання-передачі (повернення) нежитлового приміщення від 10.06.2015.

Тому на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що договір від 10.09.2014, відповідно до ст. 764 ЦК України, пролонговано не було, оскільки, як зазначено вище, наймач не продовжив користуватися майном, а повернув його позивачу.

Стосовно зайняття спірних приміщень іншою особою, то:

З 10 червня 2015 року спірні приміщення знаходились в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на підставі договорів оренди від 10.06.2015 та від 10.08.2015.

Вищезазначені факти підтверджуються копією нотаріально засвідчених договорів оренди від 10.08.2015 та від 10.06.2015 (а.с. 121-125, 130-134, том 1), укладених між позивачем (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендарем) стосовно спірних приміщень загальною площею 369,6 кв.м., які, відповідно до ст.ст.34,36,43,84,101,105 ГПК України та ч.1 ст.75 Закону України "Про нотаріат", суд приймає в якості неналежних доказів.

Також, відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи не вбачається визнання недійсними у встановленому порядку договорів оренди від 10.06.2015 та від 10.08.2015.

Отже, з урахуванням положень ч.2 ст.795 ЦК України, договір оренди від 10.09.2014 припинився з моменту підписання сторонами 10.06.2015 акта приймання-передачі (повернення) нежитлового приміщення. Договір від 10.09.2014, відповідно до ст. 764 ЦК України, пролонговано не було, оскільки, як зазначено вище, наймач не продовжив користуватися майном. Майно з 10.06.2015 знаходилось у користуванні на підставі договору у іншої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Крім того, позивач з даним позовом звернувся до суду 23.09.2015, однак, як встановлено вище, на момент звернення фактично був відсутній предмет спору, оскільки 10.06.2015 орендоване майно було повернуте позивачу відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, предмет спору у даній справі (зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 звільнити безпідставно зайняті нежитлові приміщення загальною площею 369,6кв.м. по АДРЕСА_1) відсутній, внаслідок повернення орендованого майна, відсутності пролонгації договору оренди та заняття спірних приміщень іншою особою на договірних засадах, а тому провадження у справі підлягає припиненню, відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Припинити провадження у справі.

Головуючий суддя О.Ю. Резніченко

Суддя П.І. Левченко

Суддя О.Ю. Соп'яненко