ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа № 911/3265/16

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України"

про стягнення 9251,56грн

Суддя С.І Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №01-22/7-38 від 16.01.2016);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство Міжнародний аеропорт Бориспіль (далі ДП МА Бориспіль) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" (далі ПрАТ "Авіакомпанія Авіалінії України") про стягнення 9143,18грн, що складається з:

- 8327,56грн основна заборгованість;

- 847,43грн пеня;

- 76,57грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором №37.2.1-14/1-16 від 09.04.2014 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в частині сплати за надані послуги у встановлений договором строк.

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, позивачем подано заяву про збільшення розміру заявлених вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача:

- 11 790,79грн основна заборгованість;

- 1214,74грн пеня;

- 114,19грн 3% річних

- 149,40грн втрат від інфляції.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у справі ПрАТ "Авіакомпанія Авіалінії України" відзиву по суті заявлених вимог не надало, проте, 08.11.2016 від відповідача надійшла заява відповідно до якої відповідач зазначає, що позов у даній справі відповідачем визнається повністю, заборгованість на даний час не погащена.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.04.2014 між ДП МА Бориспіль (далі балансоутримувач) та ПрАТ "Авіакомпанія Авіалінії України" (далі орендар) укладено договір № 37.2.1.-14/1-16 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.11-19, далі - договір).

Таким чином, укладений сторонами договір та додаткові угоди є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до умов якого, балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги. Зокрема орендар зобовязався відшкодовувати забезпечення теплом, забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання майна самостійно орендарем, прибирання та вивезення твердих побутових відходів, прибирання приміщень загального користування (п. 1.1 договору).

За умовами п.1.1.2 договору, балансоутримувач забезпечує технічну можливість для підєднання обладнання орендаря до електричних мереж балансоутримувача з метою передачі орендарю електричної енергії, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувачу за тарифами електропостачальної організації.

Пунктом 1.1.3 договору визначено, що орендар також, щорічно сплачує балансоутримувачу компенсацію земельного податку за оренду приміщень №№ 95-100, 102-103, загальною площею 62,0 кв.м. на 2-му поверсі адміністративно-виробничої будівлі (профілакторій) на підставі письмового повідомлення орендаря листами та виставленими балансоутримувачем рахунків.

Відповідно до п. 2.1.1 договору балансоутримувач зобовязується надавати орендарю визначені договором послуги.

Орендар, відповідно до п. 2.2.1 договору, зобовязується своєчасно здійснювати розрахунки за договором.

Згідно п. 2.2.2 договору, орендар щомісяця до 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних робіт. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобовязаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 днів з дати його отримання. Якщо протягом 5 днів акт приймання-здачі послуг не буде повернутий балансоутримувачу, він вважається підписаним сторонами. Акт приймання-здачі виконаних послуг підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами за умови надання документів про надання таких повноважень.

Підписання акту орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

Відповідно до п. 6.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.09.2014 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця до закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на кожний наступний місяць

Сторонами також встановлено, що згідно ст. 631 ЦК України, умови вказаного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.03.2014.

Передача балансоутримувачем майна у користування підтверджується актом передачі-приймання орендованого майна (а.с.21), зокрема 11.09.2013, позивачем передано відповідачу майно загальною площею 62,0 кв.м.

Між позивачем та відповідачем укладений ряд додатків до договору, згідно з якими між сторонами визначені перелік обєктів, що споживають електроенергію через мережі позивача, графік зняття показників електролічильників та їх подання позивачу, акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, схема електропостачання.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання, згідно з умовами договору, надавши відповідачу послуги із забезпечення теплом, забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання майна самостійно орендарем, прибирання та вивезення твердих побутових відходів, прибирання приміщень загального користування, про що свідчать додані до матеріалів справи акти приймання-здачі виконаних послуг (а.с.40, 42, 44-45, 47, 49, 51, 52, 54, 55, 57, 75, 77, 79, )

Як зазначено, вище відповідно до договору сторони домовились, що підписаний акт приймання здачі послуг орендар зобовязаний повернути в бухгалтерію протягом 5 днів з дати його отримання, якщо протягом 5 днів акт не буде повернутий балансоутримувачу, він вважається підписаний сторонами.

Щодо оплати послуг, які не оплачені позивачем виставлено відповідачу рахунки (а.с.39, 41, 43, 46, 48, 50, 53, 56, 74, 76, 78, );

Так, як встановлено судом вказані акти виконаних робіт та рахунки отримувались відповідачем, що підтверджується реєстром виданих/отриманих оригіналів документів (а.с.58, 60-61, 80-82), а також направлялись відповідачу поштою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.59).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обовязку, яка встановлена договором та чинним законодавством.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у договорі встановлено строк виконання зобовязання з оплати до 20 числа місяця.

Отже, останнім днем виконання зобовязання з оплати, відповідно п. 2.2 договору за послуги сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа місяця, що слідує за звітним.

Проте, відповідачем доказів оплати наданих послуг за березень-серпень 2016 суду не надано.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання, відповідач є таким, що прострочив виконання зобовязань з оплати послуг у сумі 11 790,79грн, у звязку з чим заявлені у відповідній частині вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 114,19грн 3% річних та 149,40грн втрат від інфляції за загальний період з 21.04.2016 по 19.10.2016.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, з урахуванням того, що деякі з днів початку прострочення припадали на вихідні та святкові дні, та прострочення в такі дні почалось пізніше ніж 21 число місяця позивачем відповідно не вірно визначено початкову дату нарахування 3% річних.

Так, за розрахунком суду, за вказані позивачем періоди та суми боргу розмір 3% річних складає 113,180грн.

Таким чином розмір 3% річних, що підлягає задоволенню становить 113,18грн; в задоволенні вимог про стягнення 1,01грн 3% річних в задоволенні позову відмовити.

Вимоги щодо стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 149,40грн підлягають задоволенню з огляду на те, що їх розмір розраховано арифметично вірно.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1214,74грн за загальний період з 21.04.2016 по 19.10.2016.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.2 договору, орендар зобовязаний у разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмір подвійної одлікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати

Розмір пені, визначений договором, не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»; пеня обрахована позивачем з урахування вимог ч.6 ст.232 ГК України.

Проте, позивачем невірно розраховано початкову дату нарахування пені, зокрема, за червень 2016, оскільки це був святковим днем, та нарахування пені мало б здійснюватись не з 21.06.2016, а з 22.06.2016.

Та, за розрахунком суду, розмір пені, за заявлені позивачем періоди становить 1203,03грн; в задоволенні вимог про стягнення 11,71грн пені в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1376,68грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль 11 790,79грн основного боргу, 1203,03грн пені, 113,18грн процентів, 149,40грн втрат від інфляції, а також 1376,68грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 11,71грн пені та 1,01грн 3% річних в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 25.11.2016

Суддя С.І. Чонгова