ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 рокуСправа № 912/2732/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2732/16

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: фермерського господарства "Володимир"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних

вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2;

- ОСОБА_3;

- Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області

про визнання недійсними рішення зборів засновників та змін до статуту господарства.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, особисто;

від позивача - ОСОБА_4, довіреність № 1791 від 15.07.2016 р.;

від відповідача - ОСОБА_5, довіреність № б/н від 08.08.2016 р.;

від 3-ї особи 1 - участі не брали;

від 3-ї особи 2 - участі не брали;

від 3-ї особи 3 - участі не брали.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою, що містить наступні вимоги:

- визнати недійсним рішення зборів засновників фермерського господарства "Володимир" (далі - ФГ "Володимир"), оформлене протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р. про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників, виплату його частки у статутному капіталі, збільшення частки у статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25 000,00 грн. кожного та доручення голові ФГ "Володимир" ОСОБА_6 звернутись до державного реєстратора з метою реєстрації нової редакції статуту ФГ "Володимир";

- визнати недійсними зміни до статуту ФГ "Володимир" в новій редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів засновників господарства від 12.06.2012 р. та зареєстровані державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 9000374 від 13.06.2012 р.

14.11.2016 р. позивачем до суду подано письмові пояснення, в яких останній, зокрема, зазначає, що заявленою позовною вимогою про визнання недійсним спірного рішення зборів засновників є саме вимога:"Визнати недійсним рішення зборів засновників ФГ "Володимир", оформлене протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012р.", а зазначення в позовній заяві поряд з цим слів "...про виключення мене, ОСОБА_1, зі складу засновників ФГ "Володимир", виплату моєї частки статутному капіталі, збільшення частки в статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25000,00 грн. кожному та доручення голові ФГ "Володимир" ОСОБА_2 звернутись до державного реєстратора з метою зареєструвати нову редакцію статуту ФГ "Володимир" визначає не зміст остаточно прийнятого рішення зборів засновників, а лише з огляду на відсутність у протоколі чітко сформульованої резолюції та його номеру як одного із реквізитів - доповнює і характеризує зміст питань, що обговорювались на таких зборах засновників, з метою конкретизації та ідентифікації документа - "Протокол зборів засновників ФГ "Володимир" б/'н від 12.06.2012р.", яким оформлено спірне рішення зборів засновників. Тобто таке викладення позовної вимоги у позовній заяві носить описовий характер самого протоколу як документа (а.с. 34-36 том 2).

Як вбачається зі змісту п. 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Оскільки матеріально-правові вимоги позивача до відповідача у зв'язку з поданням позивачем до суду даних письмових пояснень, по своїй суті залишились незмінними, дані пояснення не є заявою про зміну предмету позову, разом з тим, уточнюють та конкретизують одну з позовних вимог.

З огляду на викладене, а також те, що вказані письмові пояснення отриманні повноважним представником відповідача у судовому засіданні 14.11.2016 р., що підтверджується відповідним підписом на останньому аркуші пояснень (а.с. 36 том 2), поданні позивачем уточнення щодо предмету позову приймаються господарським судом, у зв'язку з чим позовні вимоги, викладені у позовній заяві позивачем, розглядаються в редакції їх уточнень, що містяться у поясненнях від 11.11.2016 р. (а.с. 34-36 том 2).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення зборів засновників ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р., 13.06.2012 р. державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області проведено державну реєстрацію змін до статуту ФГ "Володимир" шляхом викладення його в новій редакції згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 9000374 від 13.02.2012 р.

Позивач стверджує, що його, як засновника ФГ "Володимир" у жодний спосіб не було повідомлено про проведення 12.06.2016 р. зборів засновників господарства. Крім того, оспорюваний протокол зборів засновників ФГ "Володимир" не містить будь-яких визначених ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" відомостей, які могли б бути законною підставою для виключення позивача зі складу засновників.

Оскільки рішення зборів засновників ФГ "Вододимир", на думку позивача, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та порушує права позивача, воно підлягає визнанню недійсним. З цих же підстав підлягають визнанню недійсними внесенні на підставі такого рішення зборів засновників зміни до статуту ФГ "Володимир" в редакції, прийнятій 12.06.2012 р., зареєстровані державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 9000374 від 13.06.2012 р.

Згідно письмового відзиву на позов, відповідач - ФГ "Володимир" вважає сумнівним застосування до відносин, що виникли між сторонами, вимог Закону України "Про господарські товариства". У той же час, відповідач стверджує, що загальні збори засновників відповідача були призначені у відповідності до вимог зазначеного закону і, що позивач був належним чином повідомлений про їх проведення.

Відповідач наголошує на відсутності участі позивача у формуванні статутного капіталу господарства.

Крім того, відповідачем у даній справі заявлено про пропуск позивачем загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Також, посилаючись на те, що даний спір не підвідомчий господарському суду, відповідач просить припинити провадження у даній справі (а.с. 145-148 том 1).

Поряд з цим, згідно письмових пояснень від 13.11.2016 р. відповідач зазначає, що з підстав невідповідності змісту протоколу від 12.06.2012 р. вимогам щодо його оформлення, оскільки в ньому не зазначено характеру прийнятого рішення відповідно до запропонованого порядку денного загальних зборів, рішень на загальних зборах засновників 12.06.2012 р., які б могли призвести до негативних наслідків для позивача, не приймалось.

За таких умов державний реєстратор зобов'язаний був залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, як то передбачено ч. 11 ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла станом на 12.06.2012р.), однак останній здійснив реєстраційні дії.

А отже, вважає відповідач, позивач мав скористатися своїм правом на оскарження рішення державного реєстратора відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Поряд з цим, докази на підтвердження оскарження позивачем дій державного реєстратора та визнання таких дій неправомірними у встановленому порядку відсутні.

З урахуванням викладеного, відповідач зазначає, що позивачем не доведений факт прийняття рішення загальних зборів ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р. щодо нього та порушення його прав з цього приводу як підстави для заявленого ним позову у даній справі, що, на думку відповідача, є підставою для припинення провадження у справі згідно п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з цим, відповідач далі зазначає, що у разі непогодження суду з таким висновком відповідача, останній підтримує свою позицію, викладену у відзиві та поясненні у справі в частині застосування строку позовної давності (а.с. 37-38 том 2).

Згідно письмового відзиву на позов третя особа у справі - ОСОБА_2, з яким погодилась інша у справі третя особа - ОСОБА_3, позовні вимоги позивача не визнають в повному обсязі (а.с. 107-109 том 1, а.с. 9 том 2).

Так, по суті пред'явленого позову, ОСОБА_2, зокрема зазначає, що 06.01.2011 р. були внесені зміни до статуту ФГ "Володимир" (далі - Статут в редакції на 06.01.2011 р.), відповідно до п. 4.1. якого ОСОБА_2 є головою господарства, як його засновник та єдиний власник корпоративних прав, який обов'язково бере участь в управлінні господарством.

Відповідно до вказаних змін, за погодженням ОСОБА_2, до засновників господарства, на підставі п. 2 ст. 3 Закону України "Про фермерське господарство", було включено дружину голови господарства - ОСОБА_3, земельна ділянка - пай якої вже використовувалась, була на балансі основних фондів господарства та була фактично її внеском у фермерське господарство. Крім того, було прийнято рішення про включення до складу засновників фермерського господарства ОСОБА_1, працюючого в ньому за трудовим договором, котрий через обмежені матеріальні можливості ніякої участі у формуванні статутного фонду (складеного капіталу) господарства не приймав.

Третя особа - ОСОБА_2 вказує також, що відповідно до п. 7.1. Статуту в редакції на 06.01.2011 р. господарства, зазначено наявність основних засобів ФГ "Володимир" на загальну суму 150000,00 грн., з яких 50000,00 грн. без належного правового обґрунтування були віднесені на користь ОСОБА_1 в якості його внеску до статутного фонду фермерського господарства. При цьому, стверджує третя особа, до формування вказаних основних засобів ОСОБА_1 будь-якого відношення не мав, так як вони були власністю сім'ї. Проте, таке рішення було прийняте за усним запевненням ОСОБА_1 про внесення ним до прибутку фермерського господарства 50000,00 грн. в подальшому. Однак, від своєї обіцянки ОСОБА_1І відмовився, у зв'язку з чим ОСОБА_2 як голова господарства зауважив позивачу про розгляд питання про його виключення з членів ФГ "Володимир".

Також ОСОБА_2 стверджує, що у зв'язку з викладеним, 11.05.2012 р. на робочому місці ОСОБА_1 - тракторному цеху фермерського господарства, в присутності водія ОСОБА_7, тракториста ОСОБА_8 та комбайнера ОСОБА_9 головою господарства було повідомлено ОСОБА_1 про призначення на 12.06.2012 р. загальних зборів засновників та запропоновано йому ознайомитись з письмовим оголошенням та порядком денним зборів. Проте, ОСОБА_1 відмовився від належного ознайомлення з оголошенням, у зв'язку з чим у його присутності оголошення було розміщене на території вказаного цеху, про що складено відповідний акт.

Таким чином, стверджує ОСОБА_2 (третя особа у справі) позивач був обізнаним про дату проведення зборів і міг взяти у них участь.

Крім того, третя особа - ОСОБА_2 зазначає, що через неналежну правову обізнаність було помилково (06.01.2011 р.) прийнято рішення про внесення змін до статуту господарства в частині включення ОСОБА_1 в якості члена ФГ "Володимир", так як відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про фермерське господарство", він, як особа котра працювала за трудовим договором, не міг бути членом фермерського господарства.

Саме з метою виправлення допущеної помилки і було прийнято рішення від 12.06.2012 р. про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників ФГ "Володимир" (а.с. 107-109 том 1, а.с. 9 том 2).

Третя особа 3 у справі - Гайворонська районна державна адміністрація Кіровоградської області письмових пояснень по суті спору до суду не надала.

З метою з'ясування питань, що виникли в ході судового розгляду даної справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 01.11.2016 р., на підставі ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, викликано у судове засідання суду 14.11.2016 р. для дачі пояснень, що виникли під час розгляду справи, працівників ФГ "Володимир", а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також визнано обов'язковою особисту явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 14.11.2016 р. (а.с. 16-17 том 2).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, а також викликаних у судове засідання працівників ФГ "Володимир" (на час розгляду справи) господарський суд встановив наступні обставини.

Відповідно до п. 1.2. Статуту ФГ "Володимир" в редакції, затвердженій засновниками 06.01.2011 р. (далі - Статут в редакції від 06.01.2011 р.). та зареєстрованій державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 4000374, засновниками господарства є громадяни України: ОСОБА_2, НОМЕР_1, виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 23.01.1996 року, ОСОБА_3, НОМЕР_2, виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 30.01.1996 року та ОСОБА_1, НОМЕР_3, виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 26.11.1996 року (а.с. 183-185 том 1).

Пунктом 7.1. Статуту в редакції від 06.01.2011 р. визначено, що майно господарства складають основні фонди, облікові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в балансі господарства. Власники користуються права володіння, користування та розпорядження цим майном.

До статутного фонду відносяться всі основні засоби, що знаходяться у власності господарства на суму 150000,00 грн. і належать засновникам: ОСОБА_2 - 50000,00 грн., ОСОБА_3 - 50000,00 грн. та ОСОБА_1 - 50000,00 грн. (а.с. 21-27 том 1).

Статут ФГ "Володимир" в редакції від 06.01.2011 р. фактично підписано його засновниками, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 183 том 1) та зареєстровано у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що починаючи з 06.01.2011 р. (дата реєстрації Статуту) та станом на 12.06.2012 р. позивач у справі - ОСОБА_1 був одним із засновників ФГ "Володимир".

12.06.2012 р. відбулися збори засновників ФГ "Володимир", на яких були присутні два засновники, що володіють 66,66% статутного фонду господарства, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оформлені протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р. (далі - Протокол зборів від 12.06.2012 р., а.с. 29 том 1).

Виходячи зі змісту Протоколу зборів від 12.06.2012 р., порядок денний зборів засновників містив два питання:

1. Про нову редакцію Статуту фермерського господарства "Володимир".

2. Про зміну складу засновників фермерського господарства.

Після слів "СЛУХАЛИ" у Протоколі зборів зазначено: "Голову ФГ "ОСОБА_2" ОСОБА_2, який запропонував зборам засновників нову редакцію Статуту ФГ "Володимир", а також вніс пропозицію виключити ОСОБА_1 зі складу засновників ФГ "Володимир" та виплатити йому частку в статутному капіталі, так як він був включений до складу засновників в 2011 році помилково і не може бути засновником відповідно до Закону № 4746 "Про доповнення ст. 3 Закону України "Про фермерське господарство" (про уточнення споріднених зв'язків, що надають право бути членами господарства)", тому що не відповідає вимогам Закону. При цьому збільшуємо частки в Статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25000,00 грн. кожному".

Зі змісту резолютивної частини Протоколу зборів від 12.06.2012 р. у графі "ПОСТАНОВИЛИ" зборами засновників вирішили доручити голові ФГ "Володимир" ОСОБА_2 звернутися до державного реєстратора з метою зареєструвати нову редакцію Статуту ФГ "Володимир".

Тобто, виходячи із послідовності викладення у Протоколі зборів від 12.06.2012 р. внесених пропозицій та запропонований розмір, на який збільшуються частки двох інших присутніх на зборах засновників ФГ "Володимир", поряд із внесеною пропозицією про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників та виплатою йому його частки в статутному капіталі, розмір якої згідно статуту ФГ "Володимир" в редакції від 06.01.2011 р. складав 50 000,00 грн., слідує, що збільшення часток в статутному фонді ФГ "Володимир" двох інших засновників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах незмінного розміру статутного капіталу - 150 000,00 грн. має відбуватися саме за рахунок частки ОСОБА_1, питання про виключення якого з виплатою йому належної частки саме і було фактично предметом розгляду зборів засновників за пропозицією голови ФГ "Володимир" ОСОБА_2

Таким чином, не зважаючи на відсутність відображення зазначених фактів в графі Протоколу зборів "ПОСТАНОВИЛИ", оформлене Протоколом зборів від 12.06.2012 р. рішення зборів засновників ФГ "Володимир", полягає фактично у виключенні ОСОБА_1 зі складу засновників ФГ "Володимир", виплаті його частки в статутному капіталі, збільшення частки в статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25000,00 грн. кожному, а також дорученні голові ФГ "Володимир" ОСОБА_2 звернутись до державного реєстратора з метою реєстрації нової редакції Статуту ФГ "Володимир".

З наведеного вище, а також зі змісту самого Протоколу зборів від 12.06.2012 р. вбачається, що нова редакція Статуту, затвердження якої і було, зокрема, винесено до порядку деного зборів засновників на 12.06.2012 р. та яка у визначеному законом порядку була зареєстрована 13.06.2012 р., відображає, як наслідок, низку фактично прийнятих зборами засновників 12.06.2012 р. рішень, які стосувались саме виключення зі складу одного з засновників ФГ "Володимир" - ОСОБА_1, виплати, у зв'язку з цим його частки у статутному капіталі та відповідно перерозподілу (збільшення), у зв'язку із зазначеним, часток у статутному капіталі інших двох засновників фермерського господарства.

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, що зазначені фактичні обставини підтверджені наданими до суду письмовими відзивами відповідача та третіх осіб у справі, тобто визнано добровільно саме тими особами (засновниками ФГ "Володимир"), які безпосередньо брали участь у зборах засновників ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р. (а.с. 145-148 том 1, а.с. 108-109 том 1, а.с. 9 том 2).

З урахуванням наведеного, у господарського суду не виникає сумніву в достовірності зазначених обставин, у зв'язку з чим та у відповідності до положення ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини прийняття 12.06.2012 р. зборами засновників саме наведених вище рішень, у даній справі судом не доводяться.

В силу вимог ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Крім того, наведені вище обставинами підтверджуються й змістом самого Статуту ФГ "Володимир", редакція якого була затверджена зборами засновників 12.06.2012 р., що міститься у реєстраційній справі, копію якої надана на вимоги ухвали суду третьою особою у справі - Гайворонською РДА (а.с. 203-205 том 1).

Саме враховуючи наведене, господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені ним у письмових поясненнях від 13.11.2016 р., а отже не вбачає правових підстав для припинення провадження на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, доводи представника відповідача викладені ним у письмових поясненнях від 13.11.2016 р. вказують на невизначену та сумнівну позицію, оскільки його твердження не є безумовними та ставляться у залежність від тих чи інших обставин, які ним же й трактуються неоднозначно, з посиланням на рівень правової свідомості третіх осіб у справі.

Крім зазначеного вище, господарським судом при вирішенні даного спору встановлено також наступне.

На вимогу ухвали суду від 14.09.2016 р. третьою особою у справі - Гайворонською районною державною адміністрацією до суду надано копію реєстраційної справи ФГ "Володимир", з якої вбачається наступне.

13.06.2012 р. державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області проведено державну реєстрацію змін до Статуту ФГ "Володимир" шляхом викладення його в новій редакції згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9000374 від 13.06.2012 р. (далі - Статут в редакції від 13.06.2012 р.) Дана редакція Статуту була підписана та затверджена засновниками фермерського товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 30-32 том 1, а.с. 205 - зворотній бік).

Згідно п. 1.2. розділу 1. "Загальні положення" Статуту ФГ "ОСОБА_2" в редакції від 13.06.2012 р. засновниками господарства є громадяни України: ОСОБА_2, НОМЕР_1, виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 23 січня 1996 р. та ОСОБА_3, НОМЕР_2, виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 30 січня 1996 р.

Відповідно до п. 7.1. розділу 7. "Майно господарства" Статуту ФГ "ОСОБА_2" в редакції від 13.06.2012 р., майно господарства складають основні фонди, облікові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображалась в балансі господарства. Власники користуються права володіння, користування та розпорядження цим майном.

До статутного фонду відносяться всі основні засоби, що знаходяться у власності господарства на суму 150000,00 грн. і належить засновникам: ОСОБА_2 - 75000,00 грн. та ОСОБА_3 - 75000,00 грн.

Обґрунтовуючи наявність правих підстав для звернення до господарського суду з даним позовом у справі, позивач стверджує, що участі у зборах засновників 12.06.2012 р. не приймав, про проведення таких зборів не був повідомлений взагалі, а тому йому не було і не могло бути відомо про їх проведення, про порядок денний і питання, які були внесені на розгляд таких зборів.

Позивач стверджує, що будь-яких законних підстав для виключення його зі складу засновників ФГ "Володимир" та позбавлення частки в статутному капіталі цього господарства на час проведення зборів та прийняття такого рішення не існувало.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд враховував наступне.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України від 19.06.2003 р. № 973-IV "Про фермерське господарство".

Статтею 1 зазначеного вище Закону встановлено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Господарським судом встановлено, що всупереч ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" порядок вступу до ФГ Володимир та виходу з нього у Статуті (в редакції чинній на час прийняття спірного рішення) не зазначено.

В нормах спеціального Закону України "Про фермерське господарство" також відсутні положення, які б регулювали порядок виключення або добровільного виходу члена фермерського господарства з його складу.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про фермерське господарство", член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.

Стаття 22 Закону України "Про фермерське господарство" визначає фермерське господарство як цілісний майновий комплекс, що включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання.

Відтак, фермерське господарство є корпоративною юридичною особою, а тому в членів, які передали до складеного капіталу майно чи земельну ділянку, виникає сукупність корпоративних прав (майнових та організаційних), пов'язаних із наявністю їх частки у складеному капіталі.

Положення статуту ФГ "Володимир" як в редакції від 06.01.2011 р., так і в редакції від 13.06.2012 р., передбачають визначення в статутному капіталі часток його засновників та визначають в якості джерел формування майна господарства грошові та майнові вклади власника (п. 7.2.).

Господарський кодекс України ставить в залежність організаційні форми підприємств від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу і розрізняє унітарні та корпоративні підприємства.

Корпоративне підприємство - це підприємство, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб (ч. ч. 4, 5 ст. 63 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Виходячи із наведених норм та враховуючи, що майно ФГ "Володимир" розподілено на частки між засновниками (членами) господарства, ФГ "Володимир" за всіма ознаками відноситься до господарських товариств, а тому до відносин, не врегульованих Законом України "Про фермерські господарства", підлягають застосуванню норми Закону України "Про господарські товариства".

Підтвердженням даної правової позиції є також абзац 5 ч. 3.1. рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013 р. №1-рп/2013, відповідно до якого "...статутний (складений) капітал є однією з юридичних ознак господарського товариства".

З огляду на викладене, господарський суд вважає невмотивованими заперечення відповідача щодо сумнівності застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про господарські товариства".

Виходячи зі змісту ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" питання про виключення члена товариства вирішується на загальних зборах товариства.

Загальні збори повинні бути правомочними, а під час їх скликання та проведення не повинно відбуватись порушення вимог Закону та/або установчих документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення

загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням

загальних зборів.

Відповідні положення містить також і пункт 2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4.

Як зазначалось вище, позивач в позові стверджує, що був позбавлений можливості взяти участь у зборах засновників ФГ "Володимир" 12.06.2012 р., оскільки не був повідомлений про їх проведення.

Відповідач заперечуючи доводи позивач в цій частині, зазначає, що на підставі наказу голови ФГ "Володимир" від 17.03.2008 р. (а.с. 85 том 1) позивача було прийнято на роботу заступником голови господарства за трудовим договором (контрактом) з 25.03.2008 р. згідно штатного розпису (а.с. 82-84 том 1); на займаній посаді позивач працював до часу ініційованого ним звільнення - 21.01.2013 р. (а.с. 149-150 том 1); позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, на підтвердження чого надано довідку від 12.09.2016 р. № 23 (а.с. 153 том 1); згідно довідки від 25.10.2016 р. № 24 та видаткового касового ордеру від 24.01.2013 р. з позивачем проведено повний розрахунок за його роботу за трудовим договором від 25.03.2008 р. (а.с. 3, 8 том 2).

Також відповідач зазначає, що відповідно до зареєстрованих 06.01.2011 р. змін до Статуту ФГ "Володимир", рішенням засновника було прийнято ОСОБА_1 до складу засновників фермерського господарства разом з ОСОБА_3, проте, як стверджує відповідач, в формуванні статутного фонду (складеного капіталу) господарства позивач участі не приймав, ні грошовими коштами, ні майном свій внесок не здійснив (а.с. 145-148 том 1).

Як стверджує відповідач, 11.05.2012 р. на робочому місці позивача - тракторному цеху фермерського господарства в присутності водія ОСОБА_7, тракториста ОСОБА_8 та комбайнера ОСОБА_9 головою фермерського господарства було повідомлено позивача про призначення 12.06.2012 р. загальних зборів засновників та запропоновано ОСОБА_1 ознайомитись з письмовим оголошенням та порядком денним зборів; у звязку з тим, що ОСОБА_1 від ознайомлення з оголошенням відмовився, в його присутності оголошення було розміщене на території вказаного цеху, про що складено відповідний акт (далі - акт від 11.05.2012 р., а.с. 79, 110 том 1).

Згідно наданої до суду відповідачем довідки від 26.10.2016 р. № 25 (далі - довідка № 25) робоче місце ОСОБА_1 знаходилось в мехмайстерні тракторної бригади господарства де він, відповідно до покладених на нього обов'язків перебував щоденно.

На підтвердження обставини, викладеної у довідці № 25 відповідач посилвється на наданий до суду табель обліку використаного часу за травень-червень 2012 року (а.с. 5 -7 том 2).

Відповідач, при цьому зазначає, що довільно визначений спосіб щодо порядку скликання загальних зборів узгоджується з частиною 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів.

Крім того, зауважує відповідач, при проведенні остаточного розрахунку за трудовим договором від 25.03.2008 р. позивач не погоджувався з визначеною йому грошовою часткою в статутному капіталі за рішенням загальних зборів засновників від 12.06.12р., вважаючи її недостатньою, саме тому її не отримував, про що ним до суду надано відповідну довідку (а.с. 152 том 1). Логічним наслідком такого непогодження та обізнаності позивача про рішення загальних зборів 12.06.2012 р., відповідач вважає звернення позивача із заявою від 19.11.2013 р., за якою свою частку він визначив в розмірі 2 457 000,00 грн. (а.с. 86, 87 том 1). На думку відповідача, звернення позивача від 19.11.2013 р. носить похідний характер від його обізнаності щодо змісту проведених зборів засновників 12.06.2012 р.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України, у зв"язку з чим просить відмовити позивачу в позові.

Господарський суд вважає зазначені вище доводи відповідача такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, на підтвердження факту повідомлення позивача про призначення зборів засновників ФГ "Володимир" на 12.06.2012 р. відповідач посилається на наданий ним до суду у справі відповідний доказ, а саме: акт від 11.05.2012 року.

Представником позивача у справі заперечено факт повідомлення позивача щодо призначення зборів засновників на 12.06.2012 р., про який йдеться у наданому відповідачем до суду акті від 11.05.2012 р.

З метою підтвердження або спростування обставин, які відображено в акті від 11.05.2012 р., ухвалою суду у даній справі від 01.11.2016 р. господарським судом визнано обов'язковою особисту участь позивача у судовому засіданні 14.11.2016 р. та викликано для дачі пояснень працівників ФГ "Володимир", підписи яких містить вказаний вище акт.

Так, у судовому засіданні 14.11.2016 р. взяв особисту участь ОСОБА_1, який категорично заперечив обставини, що покладено в основу акту від 11.05.2012 р., вказавши про те, що у зв'язку з тим, що у його дружини в той день (11.02.2012 р.), як й кожного року, був день народження, тому, за дозволом голови ФГ "Володимир" він був відсутній на роботі та займався організацією родинного свята, а отже фізично не міг знаходитись у приміщені тракторному цеху, як зазначено в акті від 11.05.2012 р.

Крім того, позивач на запитання суду заперечив те, що тракторний цех визначений його робочим місцем та повідомив, що в нього, як заступника голови фермерського господарства не визначено будь-якого спеціального або окремого робочого місця та частіше за все він знаходиться протягом робочого часу у своєму авто.

Для встановлення обставин, що покладено в основу поданого до суду відповідачем акту від 11.05.2012 р., господарським судом в порядку ст. 30 ГПК України викликано до суду працівників ФГ "Володимир" для дачі відповідних пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які з'явились до суду та надали свої пояснення у судовому засіданні 14.11.2016 року.

Так, наданими у судовому засіданні 14.11.2016 р. поясненнями працівники ФГ "Володимир" ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили підписання ними акту від 11.05.2012 р., що міститься у матеріалах даної справи (а.с. 110 том 1).

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що в той день знаходились в приміщені майстерні тракторної бригади, куди спочатку зайшов ОСОБА_2, а пізніше ОСОБА_1, які говори про збори та останній відмовився від отримання бумаги та вийшов із приміщення, після чого ними підписано акт від 11.05.2012 р., що знаходиться у справі. При цьому ОСОБА_8 не зміг пояснити суду, що саме ОСОБА_1 відмовився отримати, що було написано в тім документі йому не відомо, на коли збори призначені він також не знає.

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що в той день (11.05.2012 р.) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була сварка, розмовляли на підвищених тонах за збори, перший пропонував прийти на збори, а другий відмовився, після чого останній вийшов з приміщення. При цьому, ОСОБА_9 уточнив на запитання, що він не бачив сам факт відмови, що документ, який відмовився отримати ОСОБА_1, він також не бачив, на коли збори призначались він не знає.

При цьому ОСОБА_9 уточнив, що акт, який він також підписав, ОСОБА_2 складав в іншому приміщені, а саме в токарній майстерні, що знаходиться поряд з тракторною бригадою, оскільки в майстерні відсутні для того можливість. Також ОСОБА_9 стверджував, що спочатку склали акт, підписали його, а потім повісили оголошення на двері. На запитання ОСОБА_9 відповів, що на оголошені дати зазначено не було.

З аналізу наданих працівниками ФГ "Володимир" пояснень вбачається, що вони суттєво різняться між собою в деталях, що ставить під сумнів правдивість наданих ними пояснень.

Так, господарський суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на відміну від ОСОБА_9 про сварку між головою фермерського господарства та його заступника ОСОБА_1 взагалі не зазначали, хоча, як що виходити з їх доводів, вони були присутні в приміщенні під час цієї розмови. При цьому, господарський суд зауважує, що звичайна розмова й сварка є різними за своєю формою, а тому не помітити або не не почути сварку, яка, начебто, мала місце в той день в майстерні, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 практично не могли. А отже пояснення зазначених осіб є не однаковими, а саме щодо тих обставин, які нечебто відбувались в їх присутності.

Крім того, ані ОСОБА_7, ані ОСОБА_8 не вказали, що акт від 11.05.2012 р. складався та підписувався ними не в цьому, а іншому приміщені, яке знаходиться поряд з цим, а навпаки, стверджували, що акт, який склав ОСОБА_2 вони підписали у майстерні, де й здійснювали авторемонт.

Крім того, ОСОБА_9 не підтвердив ті обставини, на які вказали перші два працівника (ОСОБА_7, ОСОБА_8В.), які начебто бачили (пояснення ОСОБА_7І.) та чули (пояснення ОСОБА_8В.) відмову ОСОБА_1 В той же час, за поясненнями ОСОБА_9, останній, допомагаючи ОСОБА_8 в ремонті, знаходився майже поряд.

Господарський суд звертає увагу також на те, що за поясненнями у судовому засіданні працівників ФГ "Володимир", спочатку вони підписували акт від 11.05.2012 р., запропонований їм головою ОСОБА_2, а вже пізніше бачили, що на дверях цього ж приміщення висіло оголошення.

Разом з цим, господарський суд звертає увагу, що зміст акту від 11.05.2012 р. вказує на іншу послідовність зазначених в ньому подій, оскільки, зі змісту даного акту вбачається, що підписуючи вказаний акт від 11.05.2012 р., вказані в ньому особи підтверджували той факт, що таке оголошення вже було розміщено на вхідних дверях. Дана обставина вказує на сумнівність актуна предмет дійсності тих обставин, що в ньому зазначені.

Більш того, зміст акту від 11.05.2012 р. вказує на те, що зазначене вище оголошення було розміщено саме в присутності ОСОБА_1, в той же час, працівники ФГ "Володимир", які у відповідності до вимог ст. 30 ГПК України надали свої пояснення в судовому засіданні 14.11.2016 р., навпаки пояснили, що спочатку ОСОБА_1 залишив приміщення, а вже після того складався акт та вішалось на дверях оголошення, що в свою чергу спростовує ті обставини, що викладені в акті від 11.05.2012 р.

Таким чином, господарським судом встановлена невідповідність обставин, що викладені в акті від 11.05.12012 р. та тих пояснень, що надані у судовому засіданні тими особами, саме якими цей акт було підписано.

На сумнівність поданого відповідачем до суду акту від 11.05.2012 р., як доказу, вказують також і інші обставини, встановлені господарським судом при розгляді даної справи.

Так, відповідачем у справі, на підтвердження своїх доводів та заперечень до суду надано табель обліку використання робочого часу за травень-червень 2012 року, зі змісту якого вбачається, що 11.05.2012 р. у ФГ "Володимир", саме у той день, коли начебто підписувався даний акт, у фермерському господарстві працювало 6 осіб, у переліку яких, з чотирьох осіб, що підписали акт від 11.05.2012 р., лише є голова господарства ОСОБА_2 та механік господарства ОСОБА_7, інші працівники, а саме механізатор ОСОБА_8 та комбайнер ОСОБА_9 в наданому відповідачем до суду табелі відсутні взагалі. Між тим, господарський суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 в акті від 11.05.2012 р. значиться водієм, а не механіком.

За даними наданого відповідачем до суду табелю обліку використання робочого часу за травень-червень 2012 року, у травні, а саме - 11 травня 2012 року, у ФГ "Володимир" механізатор ОСОБА_8 та комбайнер ОСОБА_9, що підписали акт від 11.05.2012 р., взагалі не працювали (а.с. 6-7 том 2).

Враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку, що обставини, зазначені у акті від 11.05.2012 р., не відповідають дійсності, а також вказують на сумнівність даного акту та позбавляють його ознак належності, як доказу, обов"язковість яких передбачена ст. 33 ГПК України.

Крім того, згідно табелю обліку використання робочого часу за травень-червень 2012 року, станом на 11.05.2012 р. та 12.06.2012 року у фермерському господарстві працювала ОСОБА_10 (а не ОСОБА_9Г.) та не на посаді комбайнера, а головного бухгалтера.

При цьому, на запитання суду, ким доводиться зазначений у табелі обліку використання робочого часу за травень-червень 2012 р. (далі - табель) головний бухгалтер ОСОБА_10, ОСОБА_9 відповів, що не є її родичем, а також те, що ОСОБА_10 сьогодні працює в господарстві головним бухгалтером, але у 2012 році, він вважає, у господарстві не працювала.

Встановлені судом обставини, що зазначені вище, свідчать не на користь позиції відповідача.

Більш того, господарським судом в ході розгляду даної справи також встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, зокрема, підписали акт від 11.05.2012 р., є родичами засновника та дружини голови ФГ "Володимир" ОСОБА_3 (третя особа у справі), якій вони доводяться рідним та двоюрідним братами.

З огляду на вказане, господарський суд вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як родичі засновника ФГ "Володимир" (відповідача у справі) та третьої особи (ОСОБА_3І.) є зацікавленими особами у даному спорі, а тому їх пояснення носять суб"єктивний характер та особисту зацікавленість у справі.

Враховуючи все вище наведене, господарський суд відхиляє наданий позивачем до суду, в якості належного доказу, акт від 11.05.2012 р.

А отже, відповідачем, в супереч вимог ст. 33 ГПК України не доведено належними у справі доказами факту належного повідомлення позивача у встановлений строк про місце, час і порядок денний проведення зборів засновників ФГ "Володимир", саме на яких й було прийняте спірне рішення, оформлене протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., зокрема, письмового повідомлення із застосуванням засобів поштового зв'язку тощо.

За доводами самого відповідача, позивач відмовився знайомитись з порядком денним зборів засновників, призначених на 12.06.2012 р., а отже, відповідач усвідомлював, що позивач не обізнаний щодо питань порядку денного, що виносяться на збори засновників 12.06.2012 р., з метою забезпечення дотримання вимог чинного законодавства, не вжив можливих та дієвих заходів, спрямованих на фактичне повідомлення позивача щодо питань порядку денного цих зборів.

При цьому, доводи відповідача в тій частині, що приміщення тракторної бригади, де здійсюються авторемонти, визначено було робочим місцем заступника голови фермерського господарства ОСОБА_1, на підтвердження чого головою ФГ "Володимир" складено відповідну довідку за № 25, свого підтвердження в ході розгляду даної справи не знайшли та спростовуються доводами позивача. Зокрема, відповідачем не надано до суду відповідного наказу щодо визначення або закріплення у фермерському господарстві відповідного робочого місця заступника фермерського господарства "Володимир".ж

Більш того, за доводами наданими у судовому засіданні працівниками ФГ "Володимир" ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заступник голови ОСОБА_1 лише інколи заходив до приміщення тракторної бригати, приносив запчастини.

Що ж до самої довідки за № 25, що підписана головою ОСОБА_2, господарський суд вважає її такою, що вона не є допустимим в розумінні ст. 34 ГПК України у справі доказом. До того ж іншими будь-якими належними у справі доказами даний факт суду відповідачем не доведений.

В п. 2.25. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" роз'яснено, що наведені в цьому пункті норми законодавства (в тому числі ч.5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства") вказують на те, то обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Таким чином, надані відповідачем докази на підтвердження власних доводів та заперечень, є суперечливими, а отже сумнівними та не можуть вважатися належними в розумінні ст. ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України.

Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що позивача було повідомлено про прийняття спірного рішення, оформленого протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., яким позивача виключено зі складу засновників господарства, ані відповідачем, ані іншими учасниками судового процесу до суду не надано.

Необхідно зазначити, що за змістом протоколу зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., зборами засновників господарства було вирішено виплатити позивачу (в зв'язку з його виключенням зі складу засновників) належну йому частку в статутному капіталі. Однак, господарським судом встанолвено, що незважаючи на прийняття спірного рішення, яке передбачало виплату позивачу належної йому частки в статутному капіталі, починаючи від дати прийняття спірного рішення і до даного часу, ані від відповідача, ані окремо від його інших засновників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу не надходили жодні повідомлення чи пропозиції щодо виплати позивачу належної йому частки згідно із цим рішенням.

Докази на спростування викладеного в матеріалах справи також відсутні.

Доводи відповідача в тій частині, що позивачу пропонувалось отримати його частку в статутному капіталі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи належними доказми та спростованні поясненнями самого ОСОБА_1

А отже, господарський суд дійшов висновку про те, що зокрема, з цих причин позивачу також не могло бути відомо про прийняття зборами засновників спірного рішення.

Доводи відповідача про те, що до січня 2013 р. позивач продовжував працювати за контрактом в ФГ "Володимир", повсякденно перебував на робочому місці та не міг не бачити розміщеної на його робочому місці об'яви з порядком денним про призначені на 12.06.2012 р. загальні збори та знати про події, котрі мають місце в господарстві, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що перебування у трудових відносинах з господарством не може свідчити про обізнаність позивача як працівника цього господарства про розгляд та прийняття зборами засновників господарства певних рішень, пов'язаних із участю у складі засновників господарства.

Крім того, доводи відповідача про те, що позивач не міг не бачити розміщеного оголошення (навіть у разі, якщо б відповідне оголошення і було розміщено) є лише його суб'єктивними припущеннями, які не підтверджені належними у справі доказами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 116 Цивільного кодексу України, що підлягають застосуванню за аналогією закону, учасник товариства з обмеженою відповідальністю здійснює свої права як учасника товариства (в тому числі й щодо отримання інформації про діяльність товариства) вільно і на власний розсуд, тому намір цікавитися справами товариства (в тому числі й щодо періодичності проведення загальних зборів) не є обов 'язком учасника. Тому, з огляду на те, що обізнаність засновника із справами господарства не є його обов'язком, а виконання позивачем своїх трудових обов'язків не пов'язане із організацією та проведенням зборів засновників господарства тощо, не можуть заслуговувати на увагу доводи відповідача про те, що продовжуючи працювати за контрактом в ФГ "Володимир" після прийняття 12.06.2012 р. спірного рішення зборів засновників, позивач не міг не знати про проведення зборів засновників та прийняття спірного рішення.

Господарським судом враховано, що в поданій позивачем 14.06.2016 р. до Гайворонської районної державної адміністрації заяві від 14.06.2016 р. (Вх. № Т-62 від 14.06.2016 р.) про надання копій статуту та рішення засновників ФГ "Володимир" у зв'язку з можливою зміною складу засновників, а також ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи ФГ "Володимир", позивачем був визначений свій статус на момент звернення із такою заявою саме як засновника ФГ "Володимир", зазначаючи при цьому, що в нього відсутні будь-які відомості щодо можливих змін до установчих документів даного фермерського господарства, в тому числі можливої зміни складу його засновників, а також; відомості про своє перебування у складі засновників (а.с. 33 том 1).

Таким чином, при зверненні із вказаною заявою до Гайворонської районної державної адміністрації позивач вважав себе засновником ФГ "Володимир", що також свідчить про відсутність в нього на дату звернення інформації щодо можливої здійсненої зміни складу засновників господарства.

В судовому засіданні 20.10.2016 р. представником третьої особи - Гайворонської районної державної адміністрації державним реєстратором ОСОБА_11, яким 07.07.2016 р. видано позивачу копії документів з реєстраційної справи ФГ "Володимир" були надані суду усні пояснення про те, що на момент звернення позивача в 2016 році до Гайворонської районної державної адміністрації про надання копій документів з реєстраційної справи ФГ "Володимир" позивач вважав себе засновником господарства, і лише після огляду державним реєстратором матеріалів реєстраційної справи було з'ясовано, що позивач на момент такого звернення вже не мав статусу засновника господарства.

Крім того, як вбачається зі змісту листа позивача від 19.11.2013 р., копія якого надана до суду відповідачем разом із копією поштового конверту (а.с. 86 - 87 том 1), позивачем, у зв'язку з прийнятим рішенням щодо його виходу зі складу засновників ФГ "Володимир", запропоновано голові господарства скористатись правом першочергового викупу його частки в розмірі 1/3 від вартості майна підприємства, що в грошовому еквіваленті складає в межах суми 2 457 000,00 грн. Цим листом позивачем також було повідомлено про те, що в разі відмови або неотримання відповіді у встановлений термін його частка буде відчужена згідно законодавства з перереєстрацією прав в державного реєстратора. Даний лист був підписаний позивачем як засновником ФГ "Володимир".

Таким чином, змістом вказаного листа позивача, що містить пропозицію викупу його частки та попередження про намір подальшого відчуження цієї частки позивачем, як засновником ФГ "Володимир", додатково підтверджуються доводи позивача про те, що йому на момент звернення із вказаним листом до голови ФГ "Володимир" - 19.11.2013 року не було відомо про прийняття зборами засновників ФГ "Володимир" 12.06.2012 р. спірного рішення.

Таким чином, відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів на спростування доводів позивача про те, що йому до 07.07.2016 р. не було і не могло бути відомо про прийняття спірного рішення, дату прийняття, його зміст, склад осіб, що його приймали, та про те, чи взагалі таке рішення зборами засновників приймалось, а також про зміни до статуту господарства та їх зміст.

Господарський суд вважає, що не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що позивачем не була сплачена його частка в статутному капіталі ФГ "Володимир" в розмірі 50 000,00 грн., неприйняття позивачем участі в формуванні статутного капіталу господарства і не здійснення ним внеску ні грошовими коштами, ні майном, з огляду на те, що дана обставина не стосується обставин, що стосується предмета спору у даній справі.

Разом з тим, такі доводи відповідача спростовуються наступним:

- змістом прийнятого зборами засновників ФГ "Володимир" рішення, оформленого протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., що полягає, зокрема, у прийнятті рішення виплатити позивачу (в зв'язку з його виключенням зі складу засновників) належну йому частку в статутному капіталі;

- довідкою ФГ "Володимир" від 06.09.2016 р. про те № 22, що кошти в сумі 50 000,00 грн., що належить виплатити ОСОБА_1 згідно протоколу зборів засновників ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р., не були виплачені в зв'язку з неявкою за їх одержанням (без будь-яких застережень про те, що належна ОСОБА_1 частка в розмірі 50 000,00 грн. ним не була сплачена).

Згідно з приписами ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Таким чином, положення вказаної норми Закону України "Про господарські товариства" пов'язують підстави виключення учасника з товариства із систематичним невиконанням або неналежним виконанням ним обов'язків, або перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства.

Положеннями Статуту ФГ "Володимир" в редакції, зареєстрованій 06.01.2011 р. обов'язки засновників господарства чітко не визначені.

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 "Предмет та мета діяльності" Статуту ФГ "ОСОБА_2" в редакції, зареєстрованій 06.01.2011 р., метою діяльності господарства є задоволення потреб в його послугах (роботах, товарах) та реалізація на основі отриманого прибутку інтересів власника, а також економічних та соціальних інтересів господарства, його засновника і членів.

В п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Згідно з п. 4.24. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Однак, як слідує з протоколу зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., прийняте зборами засновників рішення про виключення позивача зі складу засновників ФГ "Володимир" не містить будь-яких визначених ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" відомостей, які б могли бути законною підставою для виключення ОСОБА_1 зі складу засновників.

Визначені в оспореному рішенні зборів засновників підстави виключення позивача зі складу засновників ФГ "Володимир" з посиланням на помилкове включення його до складу засновників в 2011 році, без зазначення факту невиконання або неналежним чином виконання ним обов'язків засновника фермерського господарства та перешкоджання своїми діями досягненню цілей фермерського господарства, не відповідають встановленим ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" підставам, за яких учасника господарського товариства може бути виключено з товариства без його згоди.

В п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 зазначено, що господарські суди чають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Тому посилання в протоколі зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р. на помилкове включення позивача до складу засновників в 2011 році та на те, що ОСОБА_1 не може бути засновником відповідно до Закону № 4746 "Про доповнення ст. 3 Закону України "Про фермерське господарство (про уточнення споріднених зв'язків, що надають право бути членами господарства)", не може бути підставою виключення позивача зі складу засновників господарства, оскільки рішення про включення ОСОБА_1 до складу засновників господарства є у встановленому законом порядку не визнано недійним.

При цьому, у вказаному протоколі відсутнє обґрунтування того, в чому полягає неможливість позивача бути засновником господарства з урахуванням Закону №4746, на який містить посилання даний протокол.

Господарський суд також вважає за необхідне зазначити, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону, зокрема, є:

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 4 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства").

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13, у разі, якщо порушення вимог ст. 43 Закону України "Про господарські товариства" питання не було включено до опублікованого порядку денного загальних зборів товариства, рішення цих зборів із зазначеного питання повинні визнаватися недійсними через пряму заборону закону.

Як вище встановлено господарським судом, оголошення про проведення загальних зборів засновників ФГ "Володимир", яке за твердженням відповідача, було розміщене на робочому місці позивача, містило наступний порядок денний загальних зборів:

1. Про нову редакцію Статуту фермерського господарства "Володимир".

2. Про зміну складу засновників фермерського господарства.

Разом з цим, господарським судом встановлено, що на загальних зборах 12.06.2012 р. фактично було прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників ФГ "Володимир", про виплату його частки в статутному капіталі, збільшення частки в статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25000,00 грн. кожному та доручення голові ФГ "Володимир" ОСОБА_2 звернутись до державного реєстратора з метою зареєструвати нову редакцію статуту ФГ "Володимир".

Таким чином, в будь-якому випадку рішення про виключення ОСОБА_12 зі складу засновників ФГ "Володимир", виплату його частки в статутному капіталі, збільшення частки в статутному фонді господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 25000,00 грн. кожному були прийняті без включення їх до порядку денного загальних зборів засновників ФГ "Володимир".

Вказані порушення призвели до порушення прав ОСОБА_1, який внаслідок недотримання вимог щодо скликання і проведення загальних зборів не зміг взяти участь у зборах членів ФГ "Володимир" 12.06.2012 р., був позбавлений можливості взяти участь в управлінні справами господарства, та якого виключено зі складу засновників господарства з порушенням положень чинного законодавства та без достатніх підстав.

Отже, оскільки рішення зборів засновників відповідача, оформлене протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., було прийняте з численними порушеннями вимог чинного законодавства, воно підлягає визнанню недійсним.

З огляду на викладене, підлягають визнанню судом недійсними внесені на підставі такого рішення зборів засновників зміни до Статуту ФГ "Володимир" в редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів засновників господарства від 12.06.2012 р. та зареєстровані державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.06.2012 р. згідно запису Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9000374 від 13.06.2012 р.

Таким чином вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, відповідачем заявлено про пропуск позивачем загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач заперечив пропуск ним строку позовної давності, стверджуючи, що 07.07.2016 р. він із власної ініціативи звернувся до державного реєстратора Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області з відповідним запитом про надання документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи - ФГ "Володимир", а саме Статуту (нової редакції), рішення засновників (протокол зборів), на підставі якого державним реєстратором відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" надані засвідчені копії протоколу зборів засновників ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р. та Статуту ФГ "Володимир" (нова редакція) в редакції, затвердженій засновниками господарства 12.06.2012 р., зареєстрованій державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9000374.

Позивач стверджує, що про прийняття зборами засновників 12.06.2012 р. спірного рішення та внесення на підставі такого рішення змін до Статуту ФГ "Володимир" шляхом викладення його у новій редакції, зареєстрованій 13.06.2012 р. за №9000374, йому стало відомо лише в результаті отримання 07.07.2016 р. в державного реєстратора Гайворонської районної державної адміністрації копій документів із реєстраційної справи ФГ "Володимир".

Як встановлено господарським судом, про проведення 12.06.2012 р. зборів засновників ФГ "ОСОБА_2 відповідач позивача не повідомив, належні докази такого повідомлення відповідачем до суду не надано, в матеріалах справи відсутні.

За викладених обставин, позивач обґрунтовано стверджує, що не знав та не міг знати про проведення 12.06.2012 р. зборів засновників господарства та про прийняте ними рішення.

У той же час, законодавчо встановлено, що учасник товариства здійснює свої права як учасника товариства (в тому числі й щодо отримання інформації про діяльність товариства) вільно і на власний розсуд, тому намір цікавитися справами товариства (в тому числі й щодо періодичності проведення загальних зборів) не є обов'язком учасника.

Позивач зазначає, що до набрання чинності Законом України № 835-VIII від 26.11.2015 р. "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" викладено в новій редакції, порядок доступу до документів, які знаходяться в реєстраційній справі юридичної особи, до 01.01.2016 р. був врегульований положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Положеннями вказаної норми, що діяла до 01.01.2016 р., було визначено, що право доступу до документів, які знаходяться у відповідній реєстраційній справі, мають засновники (учасники) юридичної особи, фізична особа-підприємець, а також уповноважені ними особи та особи, які згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, на підставі письмової заяви та працівники контролюючих і правоохоронних органів на підставі відповідного письмового запиту, якщо такий запит подається у зв'язку із здійсненням ними повноважень, що визначені законом. Державному реєстратору забороняється видавати копії документів, які знаходяться у відповідній реєстраційній справі.

Таким чином, внаслідок прийняття спірного рішення та внесення відповідних змін до статуту відповідача, позивач був позбавлений права доступу до документів, які знаходились в реєстраційній справі ФГ "Володимир".

З 01.01.2016 р. набрали чинності внесені згідно із Законом України від 26.11.2015 р. зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" шляхом викладення його в новій редакції - "Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", ст. 11 якого було передбачено надання відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, у вигляді документів у паперовій та електронній формі, що містяться в реєстраційній справі (п. 4 ч. 2 ст. 11).

Можливість ознайомлення із документами реєстраційної справи засновниками, уповноваженими особами чи будь-якими іншими особами положеннями нової редакції вказаного Закону не передбачена.

Водночас, приписами ч. 6 ст. 11 вказаного Закону встановлено, що порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру, перелік додаткових відомостей, до яких надається безоплатний доступ через портал електронних сервісів, зміст виписки та витягу визначаються Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру.

Відтак, реалізація положень ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в тому числі в частині надання документів, що містяться в реєстраційній справі, потребувала розроблення Міністерством юстиції України Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру.

Однак, після набрання чинності змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" з 01.01.2016 р. згідно із Законом України від 26.11.2015 р. такий Порядок Міністерством юстиції України тривалий час розроблений не був, що унеможливлювало отримання копій документів з відповідної реєстраційної справи юридичної особи.

Так, зазначає позивач, 14.06.2016 р. він як засновник ФГ "Володимир" звернувся до голови Гайворонської районної державної адміністрації із заявою від 14.06.2016 р. (вх. № Т-62 від 14.06.2016 р.), за місцезнаходженням реєстраційної справи, про надання копій статуту та рішення засновників ФГ "Володимир", у зв'язку з можливою зміною складу засновників, а також ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи ФГ "Володимир". В зазначеній заяві позивачем також вказувалось про те, що на момент звернення в нього як засновника ФГ "Володимир" відсутні будь-які відомості щодо можливих змін до установчих документів даного фермерського господарства, в тому числі можливої зміни складу його засновників, а також відомості про своє перебування у складі засновників.

Таким чином, на момент звернення зі згаданою заявою, позивач вважав себе засновником ФГ "Володимир", що також свідчить про відсутність в нього на дату звернення інформації щодо можливої здійсненої зміни складу засновників господарства.

Однак, Гайворонською районною державною адміністрацією Кіровоградської області листом № Т-62/3 від 15.06.2016 р. на подану позивачем заяву було відмовлено в наданні інформації та копій документів, що містяться в реєстраційній справі ФГ "Володимир", з посиланням на те, що відповідно до ст. 30 Закону України від 15.05.2003 р. "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" із змінами від 01.01.2016 р. доступ до документів реєстраційної справи здійснюється лише за рішенням суду, та рекомендовано з даного питання звернутися до відповідних органів.

Міністерством юстиції України на виконання ст.ст. 11, 12 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" лише 10.06.2016 р. був прийнятий наказ № 1657/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.06.2016 р. за № 839/28969 "Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", положення якого встановлюють умови, підстави та процедуру надання відомостей з Єдиного державного реєстру, в тому числі копій документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи.

Даний наказ набрав чинності 17.06.2016 року.

З урахуванням набрання чинності зазначеним наказом, позивач 07.07.2016 р. відповідно до затвердженого цим наказом Порядку звернувся до державного реєстратора Гайворонської районної державної адміністрації із запитом про надання документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи - ФГ "Володимир" (встановленої форми), на підставі чого в цей же день отримав засвідчені державним реєстратором копії протоколу зборів засновників ФГ "Володимир" від 12.06.2012 р. та статуту ФГ "Володимир" в редакції, зареєстрованій державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9000374 від 13.06.2016 р.

З урахуванням фактичних обставин спору, що встановлені господарським судом вище, суд вважає слушними доводи позивача у справі, що саме з цього моменту, тобто з 07.07.2016 р. йому стало відомо про прийняття зборами засновників рішення, оформленого протоколом зборів засновників ФГ "Володимир" б/н від 12.06.2012 р., в тому числі стали відомі реквізити документів, якими були оформлене таке рішення та зміни до статуту.

Отримання позивачем 07.07.2016 р. копій зазначених документів підтверджується наявною в матеріалах справи належною копією запиту ОСОБА_1 від 07.07.2016 р. про надання документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи - ФГ "Володимир" (встановленої форми) та датою в засвідчувальному підписі державного реєстратора на кожній сторінці отриманих позивачем копій документів.

Враховуючи викладене, до 07.07.2016 р. позивач був позбавлений можливості оспорити в суді прийняте зборами засновників відповідача 12.06.2012 р. рішення та внесені на підставі цього рішення зміни до статуту господарства.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позивачем не пропущено встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України строку позовної давності, а відтак, заява відповідача про застосування такого строку задоволенню не підлягає.

Також, посилаючись на те, що даний спір не підвідомчий господарському суду, відповідач просить припинити провадження у даній справі.

На зазначене, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень ст. 84 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 63, ч.ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України" Про акціонерні товариства", ст. ст. 1, 19 і ч.ч. 1, 6 ст. 20 Закону України "Про фермерське господарство", ст. ст. 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначена у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності цієї особи в управлінні господарської організації. В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються і припиняються щодо корпоративних прав.

Зазначеними вище правовими нормами визначено, що господарським судам підвідомчі не лише спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), а й спори, що виникають з корпоративних відносин у спорах між будь-якою юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами).

Таким чином, з наведеного вище вбачається належність ФГ "Володимир" за всіма ознаками саме до господарських товариств, у зв'язку з чим господарським судом при вирішенні даного спору по суті до спірних правовідносин в частині, що не врегульовані спеціальним Законом України "Про фермерські господарства", застосовувались норми Закону України "Про господарські товариства".

Відтак, спори між фермерським господарством та його засновниками (учасниками), пов'язані з діяльністю та управлінням юридичною особою, з урахуванням положень ст. 167 Господарського кодексу України і п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, підлягають розгляду саме в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Зважаючи на підсудність даної справи господарським судам, заявлене відповідачем письмове клопотання про припинення провадження у справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення зборів засновників фермерського господарства "Володимир", оформлене протоколом зборів засновників фермерського господарства "Володимир" б/н від 12.06.2012 р.

Визнати недійсними зміни до статуту фермерського господарства "Володимир" в новій редакції, прийнятій та затвердженій рішенням зборів засновників господарства від 12.06.2012 р. та зареєстровані державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 13.06.2012 р. згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 9000374 від 13.06.2012р.

Стягнути з фермерського господарства "Володимир" (26320, Кіровоградська область, с. Солгутове, вул. Суворова, буд. 15, код 31916808, банківські рахунки не відомі) на користь ОСОБА_1 (26331, Кіровоградська область, Гайворонський район, с. Хащувате, вул. Мічуріна, буд. 2, банківські рахунки не відомі) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 756,00 грн.

Наказ видати після набрання законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення

третій особі - ОСОБА_2 за адресою: 26320, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н., с. Сологутове, вул. Суворова, буд. 15.

третій особі - ОСОБА_3 за адресою: 26320, Кіровоградська обл., Гайворонський р-н., с. Сологутове, вул. Суворова, буд. 15;

третій особі - Гайворонській районній державній адміністрації Кіровоградської області за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, пл. Героїв Майдану, 5.

Повне рішення складено 21.11.2016 року.

Суддя Л.С. Вавренюк