ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа № 925/1147/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників сторін :

від позивача - Сивокінь С.С. - представник за довіреністю,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРД", м. Черкаси

про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить зобов'язати ліквідаційну комісію Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРД" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" у загальному розмірі 160166 грн. 84 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд заявлені ним вимоги повністю задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі. Суду не надіслано відповідачем заперечень проти позовних вимог позивача та не повідомлено поважних причин нез'явлення представника у судове засідання. З Довідки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що місцезнаходження відповідача: вул. Смілянська, буд. 65, кв. 40, м. Черкаси, 18000. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами та ухвали від 21.09.2016, 29.09.2016, 13.10.2016 та 27.10.2016 надсилалися відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: вул. Смілянська, буд. 65, кв. 40, м. Черкаси, 18000, а також за місцем знаходження голови комісії з припинення (ліквідатора) Пархоменка Ігоря Валерійовича: АДРЕСА_1, Черкаський район, Черкаська область, 19610.

За змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку визначеному ст.75 ГПК України.

У судовому засіданні згідно з ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази, приходить до наступного.

30 травня 2012 року відповідач подав позивачу заяву про відкриття поточного рахунку та картку із зразками підписів і відбитка печатки.

За вказаною заявою відповідач просив позивача відкрити йому поточний рахунок №9048, на який банк за наявності вільних грошових ресурсів може встановлювати кредитний ліміт і здійснювати його обслуговування за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом голови правління публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 28.01.2011 №СП-2011-85 (далі - Умови) і Тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті www.ptivatbank.ua, які разом із заявою відповідача становлять договір банківського обслуговування.

Згідно з п. 3.18.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається клієнту на поповнення обігових коштів і здійснення його поточних платежів в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди (комісії).

Згідно з п. 3.18.1.5 та п. 3.18.1.6 Умов ліміт кредитування банком розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, платоспроможності клієнта інших показників. Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.11 Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Цей період користування повинен складати не більше 35 днів.

Пунктом 3.18.1.12 Умов встановлено, що для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

Згідно з пунктами 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3, 3.18.4.9 Умов обнулити дебетове сальдо клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%. За користування кредитними коштами протягом 90 днів з дати періоду, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня кредит вважається простроченим і відсотки за користування кредитом вже сплачуються за ставкою 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День погашення кредиту до періоду нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. При цьому, згідно з п. 3.18.5.1 умов, дана ставка пені застосовується до випадків, коли за порушення строків обнулення дебетового сальдо проценти нараховуються по ставці 48% річних, а в період користування кредитними коштами по ставці 24% річних пеня за прострочення розрахунків встановлюється в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з п. 3.18.4.4 Умов клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту кредитування 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць.

Відповідно до п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється, зокрема, з моменту подачі клієнтом банку заяви на приєднання до Умов і діє у обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Позивач за заявою відповідача від 30.05.2012 про відкриття поточного рахунку встановив відповідачу кредитний ліміт з 04.03.2013 у сумі 1000 грн., з 20.05.2013 у сумі 3000 грн., з 28.05.2013 у сумі 18000 грн., з 04.06.2013 у сумі 21000 грн. і з 19.06.2013 у сумі 30000 грн.

Відповідач використав наданий позивачем кредитний ліміт, а зобов'язання щодо своєчасного повернення позивачу кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.03.2014 становила: 30000 грн. боргу за кредитом, 9449 грн. 77 коп. боргу за процентами за користування кредитом та 2700 грн. боргу по комісії.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.06.2014 у справі №925/670/14 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шард" (вул. Смілянська, буд. 65, кв. 40, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 38161873) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, ідентифікаційний код 14360570) стягнуто 30000 грн. боргу за кредитом, 9449 грн. 77 коп. боргу за процентами за користування кредитом, 27000 грн. боргу по комісії, 2669 грн. 40 коп. пені і 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

Станом на день прийняття господарським судом цього рішення відповідач вказані суми заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, по комісії і пені позивачу не сплатив.

Сума заборгованості відповідача станом на час подання позовної заяви у даній справі становить 160166 грн. 84 коп., з яких: заборгованість за кредитом 30000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 49183 грн. 10 коп., штрафні санкції (пеня) 66064 грн. 52 коп., комісія 10260 грн., вартість послуги «гарантований платіж» 4659 грн. 22 коп.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. У статті 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Кредитування банківського рахунку передбачено ст. 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до якої банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за укладеним між сторонами договором банківського обслуговування від 30.05.2012 щодо повернення позивачу наданої останнім суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії, тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом і заборгованості по комісії, а також передбаченої Умовами пені.

Заявлені до стягнення суми заборгованості за кредитом, за процентами за користування кредитом і по комісії відповідають фактичним сумам такої заборгованості, а стягувана сума пені нарахована позивачем у відповідності до фактичних обставин виконання відповідачем договору банківського обслуговування від 30.05.2012, умов і вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що відповідач перебуває в стані припинення. Проте, стадія припинення підприємства не є його ліквідацією.

Так, за приписами ч. 2 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо оплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 8 ст. 111 Цивільного кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

На день розгляду справи доказів розгляду заявлених ПАТ КБ "Приватбанк" кредиторських вимог з боку ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРД" до суду не подано, а заборгованість за договором банківського обслуговування від 30.05.2012 залишається непогашеною.

Відповідно до приписів ст.105 Цивільного кодексу України, з моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

В судовому засіданні з'ясовано, що 06.08.2016 позивач направив голові ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРД" заяву з кредиторськими вимогами (а.с. 41-43).

Вищевказана заява була повернута неврученою на адресу позивача. що підтверджується відомостями з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (а.с.44-45).

Суд приходить до переконання, що вищевикладені обставини вказують на ухилення ліквідаційної комісії відповідача від розгляду кредиторських вимог банку позивача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Тобто, після оцінки вартості наявного майна боржника, в порядку ст. 60 Господарського кодексу України, публікації оголошення в порядку ст. 105 Цивільного кодексу України для виявлення кредиторів, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу, після закінчення строку, який передбачений ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України, можливе з'ясування питання про повний обсяг кредиторської заборгованості та про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, а також, можливе звернення до господарського суду, після закінчення строку, який передбачений ст.105 Цивільного кодексу України, з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 51 Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ШАРД" (вул. Смілянська, буд. 65, кв. 40, м. Черкаси, 18000, ) в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, ) за договором від 30.05.2012 на суму 160166 грн. 84 коп., з яких: заборгованість за кредитом 30000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 49183 грн. 10 коп., штрафні санкції (пеня) 66064 грн. 52 коп., комісія 10260 грн., вартість послуги «гарантований платіж» 4659 грн. 22 коп. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шард" (вул. Смілянська, буд. 65, кв. 40, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 38161873) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 78 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України після складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.11.2016.

Суддя О.В.Чевгуз