РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016Справа №910/17321/16

За позовом: міністерства оборони України

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТИЛЬ УКРАЇНА"

про стягнення 3.938,40 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Кривошей Д.А. - за довіреністю від 30.12.2015 № 220/825/д;

відповідача: Пиляй С.І. - за довіреністю від 26.10.2016 № 1-ю/16.

С У Т Ь С П О Р У:

Міністерство оборони України звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТИЛЬ УКРАЇНА" про стягнення 3.938,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов'язання з поставки товару за укладеним між сторонами спору договором про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 28.08.2015 № 286/3/15/375. Відповідачем здійснено поставку товару з порушенням строків, які встановлені вказаним договором, що призвело до звернення позивача до господарського суду шляхом стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 3.938,40 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/17321/16.

Відповідач, скориставшись правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив частково, з тих підстав, що у зв'язку із несвоєчасним здійсненням оплати за поставлений частинами товар, поставка наступних партій товару була призупинена в порядку ч. 5 ст. 692 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 14.11.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між міністерством оборони України, як замовником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТИЛЬ УКРАЇНА", як постачальником, (далі - відповідач) укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 28.08.2015 № 286/3/15/375 (далі - Договір), відповідно предмету якого відповідач зобов'язується у 2015 році поставити позивачу білизну спідню трикотажну (далі - товар), а позивач забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості та у строки, вказані в Договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.7 Договору визначено, що приймання товару оформлюється актом приймального контролю (якості) який повинен бути складений військовим представництвом позивача. Належним чином оформлений та підписаний акт є підтвердженням приймання товару по якості та направляється позивачу після відправки товару разом із рахунком-фактурою.

Положеннями п. 4.1 Договору передбачено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом тридцяти банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок позивача за даним кодом видатків) з дати надання відповідачем позивачу належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером відповідача.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.3 Договору, товар постачається на умовах DDP - склад позивача відповідно до міжнародних правил по тлумаченню торгівельних термінів "ІНКОТЕРМС" у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, встановлених стандартами, тощо. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем позивача в акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній відповідача.

У відповідності до п. 7.3.4 Договору, за порушення строків виконання зобов'язання відповідач сплачує пеню у розмірі 0,2 % від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, за прострочення понад десять днів з відповідача додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Спір між сторонами судового процесу, виник внаслідок допущеного відповідачем порушення у його зобов'язанні за Договором, яке полягає у простроченні поставки позивачеві товару, що призвело до звернення останнього до господарського суду з метою захисту порушеного права шляхом стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 3.938,40 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до видаткової накладної від 09.10.2015 № 144, а також акту приймального контролю від 09.10.2015 № 3, які підписані сторонами, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар в кількості 2780 виробів на загальну суму 166.800,00 грн.

Відтак, з урахуванням положень п. 5.3 Договору, прострочення поставки товару з боку відповідача за видатковою накладною від 09.10.2015 № 144 та актом приймального контролю від 09.10.2015 № 3, складає 9 днів, що враховуючи умови 7.3.4 Договору становить 3.002,40 грн.

Відповідно до видаткової накладної від 02.10.2015 № 137, а також акту приймального контролю від 02.10.2015 № 2, які підписані сторонами, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар в кількості 1560 виробів на загальну суму 93.600,00 грн.

Відтак, з урахуванням положень п. 5.3 Договору, прострочення поставки товару з боку відповідача за видатковою накладною від 02.10.2015 № 137 та актом приймального контролю від 02.10.2015 № 2, складає 1 день, що враховуючи умови 7.3.4 Договору становить 187,20 грн.

Твердження позивача про те, що товар за видатковою накладною від 02.10.2015 № 137 фактично отриманий останнім 05.10.2015 судом відхилені, з урахуванням положень п. 5.3 Договору, що датою поставки, зокрема, є - дата видаткової накладної.

Заперечення представника відповідача про те, що у зв'язку із несвоєчасним здійсненням оплати за поставлений частинами товар, поставка наступних партій товару була призупинена в порядку ч. 5 ст. 692 Цивільного кодексу України судом відхилені з огляду на таке.

Приписами частини 5 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Положеннями п. 4.1 Договору сторонами спору чітко визначений строк оплати позивачем поставленого відповідачем товару - тридцять банківських днів.

Враховуючи проведені позивачем розрахунки за поставлений товар, останнім не порушені умови п. 4.1 Договору, відтак норма ч. 5 ст. 692 Цивільного кодексу України в даному випадку застосована бути не може.

Клопотання представника відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій судом відхилене з огляду на те, що останнім не подано жодного документу, який би надав суду дозвіл зменшити розмір пені, застосувавши положення п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТИЛЬ УКРАЇНА" (01033, м. Київ, вул. Іллі Еренбурга, буд. 5; ідентифікаційний код 39375477) на користь міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) пеню в сумі 3.189 (три тисячі сто вісімдесят дев'ять) грн. 60 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21 листопада 2016 року

Суддя С.В. Балац