ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 листопада 2016 р. Справа № 902/515/16

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Матвійчука Василя Васильовича, суддів Маслія Ігора Володимировича, Тісецького Сергія Сергійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго»

(вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, 21050)

до Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об'єднання»

(вул. М. Оводова, 1, м. Вінниця, 21100)

про визнання протиправним та скасування рішення

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 1-14-5064 від 04.01.2016 року;

ОСОБА_2 за довіреність № 1-14-5056 від 04.01.2016 року;

відповідача ОСОБА_3 голова відділення (сл. посвідчення №724 від 08.06.2011 року),

ОСОБА_4 за довіреністю № 64/16 від 02.07.2016 року;

ОСОБА_5 за довіреністю №65/16 від 02.07.2016 року;

третьої особи: ОСОБА_6 за довіреністю б/н. від 04.07.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про визнання протиправним та скасування рішення (пункти 3,5,7) Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27-рш від 07.04.2016 року у справі № 03-08/75-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в оскаржуваному рішенні має місце не доведення обставин, які мають значення для справи, і які Відповідачем визнано встановленими, неповне зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи. Позивач не погоджується з висновками рішення та вважає, що вони суперечать нормам чинного законодавства України, якими врегульовуються відносини у сфері енергопостачання.

Ухвалою суду від 21.06.2016 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/515/16 з призначення до розгляду на 05.07.2016 року. Одночасно, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне об'єднання".

Відповідач у поясненнях № 03-39/909 від 01.07.2016 року заперечує проти позову наголошуючи на тому, що укладення у 2013 році Вінницькими міськими електричними мережами та ТОВ «ЖЕО» Договору про постачання електричної енергії № 950100 та ОСОБА_7 № 4а до Договору, в такій редакції, призвело до значного збільшення розміру плати мешканців будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) за використану електричну енергію місць загального користування. А прийняте рішення від 07.04.2016 № 27-рш у справі № 03-08/75-15 покликане захистити права споживачів на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в територіальних межах житлового фонду м. Вінниці.

Третя особа в поясненнях б/н. від 05.07.2016 року зазначає, що доводи позивача, наведені у позовній заяві, віддалені від предмету розгляду справи №03-08/75-15 та правових підстав винесення відповідачем оскаржуваного рішення. Так, в основу оскаржуваного рішення лягло здійснення нарахування споживачам багатоквартирних будинків, визначених ОСОБА_7 4а до Договору про постачання електричної енергії, чиї будинки оснащено засобами обліку постачання електричної енергії на місцях загального користування та енергопостачання ліфтів, по так званій каскадній схемі, визначеній п.12 Правил користування електричною енергією, чим порушено право останніх на отримання фактично спожитих послуг.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав невиконання сторонами вимог суду щодо надання доказів та у зв'язку зі зміною складу суду в даній справі.

Востаннє, ухвалою суду від 20.10.2016 року розгляд справи відкладено на 10.11.2016 року.

При розгляді справи 10.11.2016 року судом оголошено перерву до 14.11.2016 року.

14.11.2016 року від позивача надійшла заява № СО-51-1515 від 14.11.2016 року про зміну предмету позову, в якій останній просить визнати недійсним в частині пунктів 3, 5, 7 рішення Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27-рш від 07.04.2016 року у справі № 03-08/75-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго».

В судовому засіданні 14.11.2016 року судом оголошено перерву до 16.11.2016 року з метою надання позивачем належних доказів отримання відповідачем та третьою особою заяви про зміну предмету позову.

16.11.2016 року від позивача надійшов лист б/н. від 15.11.2016 року в додаток до якого долучено докази отримання (направлення) відповідачем та третьою особою заяви про зміну предмету позову.

Розглядаючи дану заяву суд виходить з наступного.

Частиною ч. 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, подану позивачем заяву прийнято судом до розгляду, а спір розглядається з урахуванням заяви № СО-51-1515 від 14.11.2016 року про зміну предмету позову.

На визначену судом дату зявились представники позивача, відповідача та третьої особи. Представники позивача підтримали позов з підстав наведених в позовні заяві. Представники відповідача заперечували проти позову. Представник третьої особи заперечувала проти позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи представників сторін поданими доказами, судом встановлено наступне.

Згідно з розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.10.2015 р. № 78-рк розпочато розгляд справи № 03-08/75-15 проти Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (надалі ПАТ «Вінницяобленерго») за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50, п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом встановлення таких умов реалізації товару (електрична енергія), які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-Експлуатаційне Обєднання» (надалі ТОВ «ЖЕО») за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішенням адміністративної колегії Відділення від 07.04.2016 року № 27-рш:

1. Визнано, що ПАТ «Вінницяобленерго» у період з лютого 2013 року по квітень 2015 року займало монопольне становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом в територіальних межах Вінницької області (в межах електричних мереж, що перебували у власності чи користуванні ПАТ «Вінницяобленерго») з часткою 100 відсотків.

2. Визнано, що ТОВ «ЖЕО» займало монопольне становище з часткою 100 % на ринку житлового фонду м. Вінниці (визначеного зоною обслуговування відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 року № 25 (із змінами) в т.ч.:

- протягом періоду з лютого по березень 2013 року за винятком житлового будинку № 9 по вул. Скалецького, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради;

- протягом періоду з квітня по червень 2013 року за винятком житлового будинку № 13 по вул. Чкалова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.04.2013 року;

- протягом періоду з липня 2013 року по листопад 2014 року за винятком житлового будинку № 16а по вул. Пирогова, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.07.2013 року;

- протягом періоду з грудня 2014 року по лютий 2015 року за винятком житлового будинку № 11 по провулку Литовському, виведеного із зони обслуговування згідно з відповідним рішенням виконкому Вінницької міської ради з 01.12.2014 року;

- протягом періоду з березня по квітень 2015 року за винятком житлових будинків за наступними адресами: буд. № 15 по вул. Л. Толстого, буд. № 21 по вул. Л. Толстого, виведених із зони обслуговування згідно з відповідними рішеннями виконкому Вінницької міської ради з 02.03.2015 року.

3. Визнано, що дії ПАТ «Вінницяобленерго» стосовно визначення загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії розрахунковим при наявності лічильника обліку електричної енергії місць загального користування у період з лютого 2013 року по липень 2014 року (включно) у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів), що призвело до завищених нарахувань плати споживачам за використану електричну енергію місць загального користування, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом встановлення таких умов реалізації товару (електрична енергія), які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

4. Визнано, що дії ТОВ «ЖЕО» стосовно визначення загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії розрахунковим при наявності лічильника обліку електричної енергії місць загального користування у період з лютого 2013 року по липень 2014 року (включно) у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів), що призвело до завищених нарахувань плати споживачам за використану електричну енергію місць загального користування, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

5. За порушення, зазначене в пункті 3 рішення, накладено на ПАТ «Вінницяобленерго» штраф у розмірі 34 000,00 грн.

6. За порушення, зазначене в пункті 4 рішення, накладено на ТОВ «ЖЕО» штраф у розмірі 34 000,00 грн.

7. Зобов'язано ПАТ «Вінницяобленерго» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції та усунути наслідки порушення, зазначеного в пункті 3 рішення, а саме:

- припинити практику визнання загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії розрахунковим при наявності лічильника обліку електричної енергії місць загального користування (надалі МЗК);

- здійснити перерахунок плати за споживання електричної енергії МЗК по будинках, які обладнанні лічильниками для обліку електричної енергії МЗК, згідно з показами цих лічильників за період з лютого 2013 року по дату прийняття рішення у справі, про що повідомити територіальне відділення у двомісячний строк з дня отримання даного рішення.

8. Зобов'язано ТОВ «ЖЕО» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції та усунути наслідки порушення, зазначеного в пункті 4 рішення, а саме:

- припинити практику визнання загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії розрахунковим, при наявності лічильника обліку електричної енергії МЗК;

- здійснити перерахунок плати за споживання електричної енергії МЗК по будинках, які обладнанні лічильниками для обліку електричної енергії МЗК, згідно з показами цих лічильників за період з лютого 2013 року по дату прийняття рішення у справі на підставі здійсненного перерахунку ПАТ «Вінницяобленерго» в результаті виконання зобов'язання зазначеного у пункті 7 цього рішення, про що повідомити територіальне відділення у трьохмісячний строк з дня отримання даного рішення.

Як вбачається з тексту оспорюваного позивачем рішення та пояснень представника відповідача, Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України при прийнятті спірного рішення кваліфікувало дії Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50, п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом встановлення таких умов реалізації товару (електрична енергія), які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні даного спору має з'ясувати обставини, які входять до предмету доказування в даній справі.

Статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення прав інших суб'єктів господарювання чи споживачів.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом АМК України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Позивачем не наведено жодних порушень процедурних правил органом Антимонопольного комітету України при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно статті 5 Закону України «Про природні монополії» суб'єкти, що здійснюють діяльність у сфері розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, є суб'єктами природних монополій в Україні.

Оскаржуваним рішенням відповідача встановлено, що ПАТ «Вінницяобленерго» у період з лютого 2013 року по квітень 2015 року займало монопольне становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом в територіальних межах Вінницької області (в межах електричних мереж, що перебували у власності чи користуванні ПАТ «Вінницяобленерго») з часткою 100 відсотків. Дана обставина не заперечується та не оскаржується позивачем.

Оскаржуваним рішенням кваліфікувало дії Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» за ознаками п. 2 ст. 50 та п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» як зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом встановлення таких умов реалізації товару (електрична енергія), які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до пункту 5.1 Правил користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України (надалі - НКРЕ) № 28 від 31 липня 1996 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Так, між ПАТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «ЖЕО» укладено договір про постачання електричної енергії від 27.02.2013 № 950100 (надалі - Договір). Згідно із пунктом 2.3.3 Договору ТОВ «ЖЕО» зобов'язане оплачувати ПАТ «Вінницяобленерго» вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 «Порядок розрахунків», № 4 «Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії.(т. 1, а.с. 30-54)

Відповідно до пункту 9.4 Договору, Договір набрав чинності з дня його підписання і був укладений строком до 31.03.2013 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В подальшому між ПАТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «ЖЕО» було укладено ряд Угод про внесення змін та доповнень в Договір, якими змінювався термін дії Договору, а інші умови та додатки залишалися незмінними.

Угодою про внесення змін та доповнень в Договір від 01.10.2013 року строк дії подовжено до 01.07.2015 року.

Додатковою угодою від 01.01.2014 року (підписана сторонами (01.08.2014 року) про внесення змін та доповнень в Договір від 27.02.2013 № 950100 сторони внесли зміни та доповнення до Договору, а саме: проводити розрахунки за спожиту електричну енергію МЗК житлового будинку № 170 по вул. Свердлова по лічильнику №01606663 . (т. 1, а.с. 170)

Нарахування плати за електричну енергію, спожиту на МЗК у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) в м. Вінниці здійснюється на підставі додатку № 4а до Договору (надалі - ОСОБА_7). (т. 1, а.с. 172)

У пункті 1 ОСОБА_7 зазначено, що обсяг спожитої електроенергії на освітлення МЗК визначається як різниця між обсягом обрахованої електроенергії загальнобудинковим засобом обліку та сумарним обсягом електричної енергії, що обраховано поквартирними лічильниками; ліфтовими лічильниками (у разі якщо ліфти приєднанні після загальнобудинкового лічильника); лічильниками субспоживачів.

В листі від 20.02.2015 року № 14-1095, адресованого територіальному відділенню, ПАТ «Вінницяобленерго» зазначило, що загальнобудинковий лічильник є розрахунковим. (т. 1, а.с. 173)

Як встановлено оскаржуваним рішенням, та не заперечується позивачем, з лютого 2013 року по липень 2014 року Вінницькі МЕМ проводили розрахунок по будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) в м. Вінниці згідно ОСОБА_7, а з серпня по грудень 2014 року згідно показів лічильника, встановленого для обрахування використаної електричної енергії МЗК (заводський номер 01606663 типу Smart, клас точності-1). Дана обставина підтверджується також копією розрахунків за використану електроенергію з лютого 2013 року по грудень 2014 року. (т. 1, а.с. 174)

Згідно з абзацом четвертим пункту 3.6 ПКЕЕ у редакції станом на 19.12.2006 року, у багатоквартирних будинках на межі балансової належності внутрішньобудинкових мереж і мереж електропередавальної організації (основного споживача) улаштовується загальнобудинковий розрахунковий облік, який враховує обсяг електричної енергії, використаний мешканцями будинку на технічні цілі, для потреб інших електроустановок, які приєднані до мереж цього будинку та розміщені всередині будинку або за його межами. Таким чином, загальнобудинковий лічильник був розрахунковим.

Постановою НКРЕ від 25.12.2008 року № 1449 «Про внесення змін до постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910 та затвердження Змін до Правил користування електричною енергією» абзац четвертий пункту 3.6 ПКЕЕ було виключено.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) на запит відповідача в листі від 19.05.2015 року № 4736/15/61-15 повідомила, що незалежно від форми управління багатоквартирним житловим будинком (об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив тощо), питання щодо постачання електричної енергії споживачам - власникам квартир (мешканцям) відповідних багатоквартирних житлових будинків має бути врегульоване за вибраною безпосередньо самими споживачами (власниками квартир) однією із двох можливих схем, а саме:

- укладення між енергопостачальною компанією та власниками квартир (мешканцями) відповідного багатоквартирного житлового будинку договорів про користування електричною енергією згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (із змінами) (далі - ПКЕЕН), та укладення згідно з Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (із змінами), між енергопостачальною компанією та відповідним управителем багатоквартирного житлового будинку договору про постачання електричної енергії для електрозабезпечення технічних цілей (робота ліфтів, насосів) та освітлення дворів, східців і номерних знаків багатоквартирного житлового будинку. При цьому, управитель має забезпечити встановлення за власний рахунок розрахункового засобу (засобів) обліку електричної енергії з метою обліку та розрахунків за електричну енергію, що споживається для електрозабезпечення технічних цілей (робота ліфтів, насосів) та освітлення дворів, східців і номерних знаків багатоквартирного житлового будинку.

У такому разі енергопостачальна компанія (електропередавальна організація) має право встановлювати за власний рахунок згідно з погодженою проектно-кошторисною документацією загальнобудинковий прилад обліку електричної енергії, який використовуватиметься енергопостачальною компанією як технічний прилад обліку для контролю за рівнем електроспоживання та виявлення понаднормативних втрат електричної енергії у внутрішньобудинкових електричних мережах відповідного багатоквартирного житлового будинку.

- за відсутності технічної можливості проведення поквартирного обліку постачання електричної енергії для електрозабезпечення багатоквартирного житлового будинку здійснюється відповідно до вимог Розділу 12 ПКЕЕ.

У такому разі управитель має забезпечити встановлення розрахункового загальнобудинкового приладу обліку електричної енергії для розрахунків за загальний обсяг електричної енергії, спожитої «населеним пунктом». (т. 1, а.с. 185)

У листі Сектору у Вінницькій області НКРЕКП від 08.05.2016 року № 34-14.4/-17101 адресованого ТОВ «ЖЕО» та ПАТ «Вінницяобленерго» щодо вирішення даного спору зазначено, що ПАТ «Вінницяобленерго» зобовязане здійснювати розрахунки за електричну енергію, що споживається для електрозабезпечення технічних цілей (робота ліфтів, насосів) та освітлення дворів, східців і номерних знаків багатоквартирних житлових будинків на підставі даних відповідного розрахункового засобу (засобів) обліку електричної енергії. (т. 1, а.с. 186, 187)

В матеріалах справи міститься інформація про кількість використаної електричної енергії на МЗК у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) за період з 2009 року по 2011 рік (т. 1, а.с. 188). Наприклад, в березні 2010 року кількість використаної електроенергії на МЗК у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів), згідно показів лічильника, по якому обліковується споживання електричної енергії на МЗК, становила 644 кВт., а у березні 2011 року - 3086 кВт. згідно розрахованої різниці по показах загальнобудинкового лічильника та поквартирних лічильників. Такий розрахунок кількості використаної електричної енергії на МЗК (різниця по показах загальнобудинкового лічильника та поквартирних лічильників) проводився до серпня 2014 року. (т. 1, а.с. 188)

Тобто, укладення у 2013 році Вінницькими МЕМ та ТОВ «ЖЕО» Договору та ОСОБА_7 призвело до значного збільшення розміру плати мешканців будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) за використану електричну енергію МЗК.

У позовній заяві ПАТ «Вінницяобленерго» зазначає наступне: «точка продажу електричної енергії для освітлення місць загального користування електричної енергії та роботи ліфтів у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) у м. Вінниці, відповідно до вимог п. 2.2 ПКЕЕ та умов ОСОБА_7 до Договору про постачання електричної енергії № 950100 від 27.02.2013 року встановлена на межі балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін - на кабельних наконечниках в ВРЩ-0,4 будинку.

Зважаючи на те, що до внутрішньобудинкових електричних мереж у будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) у м. Вінниці, власником яких згідно з нормою пункту 1.2. ПКЕЕ є ТОВ «ЖЕО», відповідно до вимог п. пункту 1.7 ПКЕЕ між ПАТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «ЖЕО» був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3238/2 від 15.02.2013 року.

Згідно з ОСОБА_7 розмежування балансової належності електромереж: та експлуатаційної відповідальності сторін до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 3238/2 від 15.02.2013 точка продажу електричної енергії по будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) у м. Вінниці встановлена на кабельних наконечниках в ВРЩ-0,4 будинку.

Відповідно до вимог пункту 3.26 ПКЕЕ та додатку №10 Договору «Перелік місць встановлення електролічильників, за якими проводиться розрахунок обсягів надходження та віддачі електроенергії з технологічних електричних мереж спільного використання» до Договору № 3238/2 від 15.02.2013 року комерційний облік в будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів) у м. Вінниці встановлений в точці продажу електричної енергії ВРШ-0,4 будинку».

Оцінюючи дані обґрунтування суд зазначає таке.

Відповідно до структури послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів), визначеної рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 995 від 26.04.2012 року, до останньої, поряд із іншими, входять послуги з освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води та енергопостачання ліфтів.(т.1, а.с. 190,191)

Постачальником-монополістом вказаної електричної енергії, як зазначено вище, є ПАТ «Вінницяобленерго». Укладення у 2013 році Вінницькими МЕМ та ТОВ «ЖЕО» Договору та ОСОБА_7 призвело до перекладення понаднормових втрати електричної енергії у мережах на мешканців будинку № 170 по вул. Свердлова (вул. Князів Коріатовичів).

Посилання позивача про те, що у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків судом розцінюються критично, оскільки як зазначено вище, енергопостачальна компанія (електропередавальна організація) має право встановлювати за власний рахунок згідно з погодженою проектно-кошторисною документацією загальнобудинковий прилад обліку електричної енергії, який використовуватиметься енергопостачальною компанією як технічний прилад обліку для контролю за рівнем електроспоживання та виявлення понаднормативних втрат електричної енергії у внутрішньобудинкових електричних мережах відповідного багатоквартирного житлового будинку.

У п. 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що у розгляді справ зі спорів, пов'язаних із зловживанням монопольним становищем на ринку, господарським судам необхідно мати на увазі, що наведений у статті 29 ГК України перелік дій, що визнаються таким зловживанням, не можна вважати вичерпним. Згідно з приписом частини першої статті 41 ГК України законодавство, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму у господарській діяльності, складаються з цього Кодексу, закону про Антимонопольний комітет України, інших законодавчих актів. До таких законодавчих актів належить і Закон України "Про захист економічної конкуренції", який передбачає як кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку (частина перша статті 13), так і перелік відповідних дій чи бездіяльності (частина друга цієї статті).

У застосуванні відповідної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" господарським судам необхідно мати на увазі, що частина перша її містить кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем стосовно необмеженого кола випадків такого зловживання, а частина друга - перелік деяких з числа відповідних випадків, причому цей перелік не є вичерпним. Отже, сама лише відсутність у згаданому переліку вказівки про ті чи інші дії (бездіяльність) суб'єкта господарювання не є перешкодою для кваліфікації таких дій (бездіяльності) за ознаками частини першої даної статті.

Пунктом 14 даної Постанови визначено, що для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі ущемлення інтересів споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що Адміністративною колегією Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді справи № 03-08/75-15 не було допущено порушення процедурних правил, повно встановлено всі обставини, всебічно та у відповідності до законодавства проведено їх аналіз та прийнято рішення у відповідності до законодавства.

Інші обґрунтування позивача правомірності визначення загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії розрахунковим при наявності лічильника обліку електричної енергії місць загального користування спростовуються наведеним вище, а відтак не беруться судом до уваги.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності та виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому в позові з підстав у ньому викладених слід відмовити.

У відповідності до ст.49 ГПК України, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 18 листопада 2016 р.

Головуючий суддя Матвійчук В.В.

Судді Маслій І.В.

ОСОБА_8

віддрук. прим.:

1 - до справи