РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016Справа №910/18290/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 44378,57 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Самойленко П.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 44378,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.09.2015, на перехресті вул. Антоновимча та вул. Ділової у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «BMW» - ОСОБА_3 (страхувальник, вигодонабувач) договору добровільного страхування наземного транспорту №477а/14к-03 від 01.10.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, страхове відшкодування в розмірі 44378,57 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, було застраховано у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 44378,57 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, проте через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначив, що у відповідності до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення про здійснення страхового відшкодування страховик зобов'язаний прийняти не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відтак, оскільки заява на виплату страхового відшкодування надійшла від позивача 25.08.2016, то термін виплати страхового відшкодування, який передбачено законом спливає 26.11.2016, тобто, на думку відповідача, останнім не було порушено право позивача на отримання суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №477а/14к-03, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №73645311, 13.09.2015, по вул. Антоновича, 56 у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2015 по справі №752/16561/15-п, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №477а/14к-03 від 01.10.2014, на підставі страхових актів №1.003.15.13383/VESKO20392 від24.09.2015, №1.003.15.13383/VESKO20638 від 29.09.2015 та №1.003.15.13383/VESKO22850 від 30.10.2015 визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника, в розмірі 44378,57 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №197434 від 25.09.2015 на суму 38770,58 грн., №198555 від 30.09.2015 на суму 1380 грн. та №204287 від 02.11.2015 на суму 4227,99 грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку фактури СТО - ТОВ «АВТ Баварія» №853550 від 19.09.2015, Актів виконаних робіт №347181 від 19.09.2015, №348283 від 28.10.2015, згідно з якими вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 68385,12 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки за наявності вини всіх особі, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5935960 у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», чинного на момент скоєння ДТП (13.09.2015). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 0 (нуль) грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №№477а/14к-03 від 01.10.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою (вих. №13383/15УБК від 22.08.2016) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 44378,57 грн., яка була отримана відповідачем 25.08.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №878. Проте вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 44378,57 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача, щодо необґрунтованості позовних вимог у зв'язку з тим, що передбачений законом термін на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у 90 днів на момент звернення позивача до суду відповідачем не пропущено, судом відхиляються, оскільки пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування та виплачує його протягом 15 днів але не пізніше як 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, відтак відповідач мав прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування, або відмову у такій виплаті протягом 15 днів та виплатити його не пізніше як 90 днів з моменту отримання заяви.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

Відповідно до положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43,49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 44378 (сорок чотири тисячi триста сімдесят вісім) грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 21.11.2016

Суддя Я.В. Маринченко