ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 922/998/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І. В. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представника

ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України ОСОБА_1 (дов. №14-81 від 25.04.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх.№2137 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 13.06.2016 р. у справі №922/998/16

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Луганського національного аграрного університету, м. Харків

про стягнення 69810,21 грн.

та зустрічним позовом Луганського національного аграрного університету, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

про стягнення 259229,86 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.06.2016 року у справі № 922/998/16 (суддя Доленчук Д.О.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в сумі 16660,00 грн., 3% річних в сумі 2853,26 грн., інфляційні в сумі 29079,98 грн. та 959,09 грн. судового збору. В решті первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Луганського національного аграрного університету основний борг у сумі 120833,90 грн., 3% річних у сумі 5144,83 грн., інфляційні у сумі 61250,70 грн. та 2808,44 грн. судового збору. В решті зустрічного позову відмовлено. Стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь державного бюджету України 1722,70 грн. судового збору.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.06.2016 р. у справі № 922/998/16 в частині, якою задоволено зустрічний позов Луганського національного аграрного університету. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відшкодувати за рахунок відповідача понесені НАК "Нафтогаз України" судові витрати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 30.08.2016р.

У судовому засіданні 30.08.2016р. оголошено перерву до 04.10.2016 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2016р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи на 11.10.2016р.

11.10.2016р. від Луганського національного аграрного університету надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №10298).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2016р. відкладено розгляд справи на 24.10.2016р. Зобовязано сторони не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо наявності чи відсутності заборгованості за договором №13/2940-ТЕ-20 від 14.01.2013р. та відповідно рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 у справі №922/5972/14 станом на час направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №26-2793/1.2-16 від 29.04.2016 та на час звернення з зустрічним позовом.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.10.2016р., у звязку з відпусткою судді Білоусової Я.О. та судді Шевель О.В. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Тарасова І.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

24.10.2016р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України» надало додаткові документи (вх.№10748).

24.10.2016р. Луганський національний аграрний університет надав додаткові письмові пояснення (вх.№10749).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2016р. відкладено розгляд справи на 10.11.2016р. Повторно зобовязано сторони не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо наявності чи відсутності заборгованості за договором №13/2940-ТЕ-20 від 14.01.2013р. та відповідно рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 у справі №922/5972/14 станом на час направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №26-2793/1.2-16 від 29.04.2016 та на час звернення з зустрічним позовом.

10.11.2016р. від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли пояснення по справі (вх.№11358).

У судовому засіданні представник ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 13.06.2016 р. у справі №922/998/16 в частині, якою задоволено зустрічний позов Луганського національного аграрного університету, скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник Луганського національного аграрного університету у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

21.01.2014 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Луганським національним аграрним університетом (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1437/14-ТЕ(Т)-20 (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору було передбачено, що газ, який продається за договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними спілками та їх регіональними осередками.

Згідно п. 3.3 договору приймання передачі газу, продавцем покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу.

Загальна вартість цього договору на дату його укладання становить 1014909 грн., крім того ПДВ 172534,98 грн., разом з ПДВ 1187444, 40 грн. (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місцем поставки газу.

Згідно п.7.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем п. 6.1 умов договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 9.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Розділом 11 договору було передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014 р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, за цим договором продавець передав покупцю протягом січня квітня 2014р. природний газ на загальну суму 617685,81 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу у обсязі:

- 168,422 тис.куб.м у січні 2014 р. на суму 220498,08 грн.;

- 162,304 тис.куб.м. у лютому 2014 р. на суму 212488,40 грн.;

- 115,004 тис.куб.м. у березні 2014 р. на суму 150563,24 грн.;

- 26,074 тис.куб.м. у квітні 2014 р. на суму 34136,09 грн.

Проте, в порушення умов договору покупець оплату за поставлений газ здійснював несвоєчасно, що підтверджується сальдо та довідкою по операціях щодо покупця, та банківськими виписками за 07.03.2014 р. та 10.07.2014 р., у звязку з чим ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Луганського національного аграрного університету пеню в сумі 16660,01 грн., 3% річних в сумі 2853,26 грн. та інфляційні у розмірі 50296,94 грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи, що Луганським національним аграрним університетом вчасно не були виконані умови договору щодо оплати отриманого природного газу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з останнього пені у розмірі 16660,00 грн.

Також, враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з Луганського національного аграрного університету 3% річних в сумі 2853,26 грн. та інфляційних в сумі 29079,98 грн. (з огляду на те, що індекс інфляції за період з 05.2014 - 06.2014 становить 104,838).

В свою чергу Луганський національний аграрний університет звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з ПАТ НАК "Нафтогаз України" заборгованість у сумі 259229,86 грн., у т.ч. основного боргу - 120833,90 грн., 3% річних - 5336,83 грн., інфляційні - 61250,79 грн., пеню - 71808,43 грн.

В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом Луганський національний аграрний університет зазначає, що 31.07.2014 р. ним в межах договору № 1437/14-ТЕ(Т)-20 купівлі-продажу природного газу від 21.01.2014 р. було сплачено ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" авансовий платіж у розмірі 120833,90 грн., проте ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Луганському національному аграрного університету природного газу на суму сплаченого авансу поставлено не було та сума у розмірі 120833,90 грн. станом на 12.04.2016р не була повернута.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в свою чергу зазначає, що Луганський національний аграрний університет лише 12.04.2016р. звернувся з листом №198/01 про повернення платежу в сумі 120833,90 грн., а вже 14.04.2016р. на його адресу надійшов зустрічний позов. Враховуючи, що станом на 14.04.2016р. у позивача обліковувалась заборгованість Луганського національного аграрного університету в сумі 3093500,47 грн., ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було проведено часткове зарахування зустрічних однорідних зобовязань в сумі 120833,90 грн., про що направлено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.04.2016р. №26-2793/1.2-16.

24.05.2016р. Луганським національним аграрним університетом на адресу НАК "Нафтогаз України" направлено заяву про відмову у зарахуванні зустрічних вимог, обґрунтовуючи її неможливістю проведення зарахування зустрічних вимог за договорами від 14.01.13 №13/2940- ТЕ-20 та від 21.01.14 №1437/14 ТЕ (Т)-20 у звязку з їх неоднорідністю. Також, зазначив, що судове рішення у справі №922/5972/14, яким стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь НАК "Нафтогаз України" суму основної заборгованості за договором купівлі продажу природного газу від 14.01.13 №13/2940- ТЕ-20 у розмірі 305533,23 грн. знаходиться на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Харкова.

Суд першої інстанції зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази не стягнення з Луганського національного аграрного університету на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2940-ТЕ-20 від 14.01.2013 р. у сумі 305533,23 грн., про яку зазначалося ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог № 26-2793/1.2-16 від 29.04.2016р., та те, що загальна сума заборгованості НАК "Нафтогаз України" перед університетом за договором № 1437/14-ТЕ(Т)-20 становить 187229,14 грн., а не 120833,90 грн., про яку було зазначено НАК "Нафтогаз України" у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для зарахування зустрічних вимог за заявою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 26-2793/1.2-16 від 29.04.2016 р. та частково задовольнив зустрічні позовні вимоги.

Однак, колегія суддів не може погодитись з цим висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Луганський національний аграрний університет 12.04.2016р. звернувся до НАК "Нафтогаз України" з вимогою №198/01 про повернення перерахованих в якості авансового платежу грошових коштів у розмірі 120833,90 грн. на поточний рахунок університету. Доказів звернення з іншими вимогами до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про повернення авансових платежів до суду першої інстанції університетом не надавалось.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Луганський національний аграрний університет надав копію вимоги №137/01 до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про перерахування коштів в сумі 120833,90грн. З наявної копії дату вимоги не вбачається можливим встановити. Колегія суддів також звертає увагу, що оригінал вказаної вимоги №137/01 суду не надавався, що унеможливлює встановлення відповідності даної копії оригіналу (як і самого факту наявності оригіналу).

Надана копія поштового чеку від 18.03.2015р. за вищевказаних обставин та за відсутності її оригіналу також не дає можливості встановити, чи має вона відношення до вимоги №137/01, а тому не може бути прийнята судом.

При цьому, ПАТ «НАК "Нафтогаз України" не підтверджує факт отримання від університету будь-яких інших вимог, окрім вимоги №198/01 від 12.04.2016р.

Окрім того, вказані докази не можуть бути прийняті судом відповідно положень ст. 101 ГПК України, оскільки заявник не обґрунтував неможливість подання його суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Так, відповідно до положень ст. 101 ГПК України та пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин.

Як свідчать матеріали справи, вимогу №198/01 від 12.04.2016р. ПАТ «НАК "Нафтогаз України" отримало 14.04.2016р. Проте, вже 12.04.2016р. Луганський національний аграрний університет звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на момент подання зустрічного позову строк виконання зобовязання у відповідності до ст. 530 ЦК України не настав.

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Реалізуючи право на судовий захист, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Передчасне уявлення позивача про наявність підстав для захисту його права за відсутності порушення такого права чи інтересу позивача є підставою для відмови в позові.

Таким чином, станом на момент подання зустрічного позову до суду у Луганського національного аграрного університету ще не виникло право вимагати у ПАТ «НАК "Нафтогаз України» перерахування грошових коштів в сумі 120833,90грн., оскільки боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Колегія суддів також звертає увагу, що рішенням господарського суду Харківської області від 10.03.2015р. у справі №922/5972/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2015р. за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до Луганського національного аграрного університету позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Луганського національного аграрного університету на користь Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" заборгованість за договором №13/2940-ТЕ-20 про закупівлю природного газу від 14.01.2013р. в сумі 305533,23 грн., пеню в розмірі 24065,46 грн., 3% річних в розмірі 8876,69 грн., інфляційні втрати в розмірі 50365,38 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 7897,14 грн. В частині стягнення пені в сумі 6016,36 грн. - відмовлено.

Згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.04.2016р. №26-2793/1.2-16 Луганський національний аграрний університет має заборгованість перед НАК "Нафтогаз України" у сумі 305533,23 грн., яка виникла за договором купівлі продажу природного газу від 14.01.13 №13/2940- ТЕ-20. В свою чергу, НАК "Нафтогаз України" має перед Луганським національним аграрним університетом у сумі 120833,90 грн., яка виникла за договором купівлі продажу природного газу від 21.01.14 №1437/14 ТЕ (Т)-20. Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст.601 ЦК України, НАК "Нафтогаз України" заявила про повне припинення зобовязання перед Луганським національним аграрним університетом у сумі 120833,90 грн. за договором купівлі продажу природного газу від 21.01.14 №1437/14 ТЕ (Т)-20, шляхом часткового зарахування зустрічних зобовязань Луганського національного аграрного університету перед НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі продажу природного газу від 14.01.13 №13/2940- ТЕ-20 у сумі 120833,90 грн.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом вказаної правової норми залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами вже настав строк виконання.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи. Тобто, друга сторона має право оскаржити заявлену вимогу про зарахування у зв'язку з її недійсністю.

Здійснення зарахування можливе без згоди другої сторони, за заявою лише однієї сторони. Отже, достатньо волевиявлення однієї сторони. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з того моменту, коли у наявності всі умови для зарахування.

Окрім того, чинне законодавство не містить заборон щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення. Для вчинення цього правочину потрібна лише наявність умов, встановлених ст.601 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги сторін є зустрічними, однорідними та за обома вимогами настав строк виконання.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Крім того, згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що односторонній правочин про зарахування однорідних вимог, вчинений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з Луганським національним аграрним університетом, був визнаний недійсним.

Доводи Луганського національного аграрного університету про неможливість проведення зарахування вимог сторін з огляду на неоднорідність вимог сторін (бюджетні зобовязання), є необґрунтованими, враховуючи те, що Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (ст. 1 Бюджетного кодексу України).

Однак, в даному випадку мають місце цивільні (господарські) правовідносини, на які не розповсюджуються норми бюджетного законодавства.

Стосовно тверджень Луганського національного аграрного університету щодо знаходження на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Харкова наказу господарського суду Харківської області від 16.06.2015р. по справі №922/5972/14 та відсутності доказів невиконання боржником вказаного наказу, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, як вже зазначалось, чинне законодавство не містить заборон щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення. Шляхом зарахування можуть припинятися зобовязання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобовязань. Для вчинення цього правочину потрібна лише наявність умов, встановлених ст.601 ЦК України.

По-друге, на виконання вимог ухвал Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2016р. та від 24.10.2016р. НАК "Нафтогаз України" надано довідку про стан заборгованості Луганського національного аграрного університету, сальдо та довідку по операціях щодо покупця, відповідно до яких заборгованість Луганського національного аграрного університету перед НАК "Нафтогаз України" за договором №13/2940-ТЕ-20 від 14.01.2013р. станом на час звернення із зустрічним позовом та на дату направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.04.2016р. №26-2793/1.2-16 становила 396737,90 грн. з яких 305533,23 грн. (основного боргу) та 91204,67грн. (пеня, 3% річних, інфляційні) згідно рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015р. у справі №922/5972/14.

Таким чином станом на час звернення із зустрічним позовом та на дату направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість Луганського національного аграрного університету обліковувалась в бухгалтерському обліку ПАТ НАК "Нафтогаз України". Докази які б спростовували наявність зазначеної заборгованості в матеріалах справи відсутні. Тому обставин, які б перешкоджали проведенню зарахування однорідних зустрічних вимог судом не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для стягнення заборгованості з ПАТ НАК "Нафтогаз України" у сумі 120833,90грн. не було.

Також, Луганським національним аграрним університетом заявлено вимогу про стягнення 3% річних у сумі 5336,83 грн., інфляційних у сумі 61250,79 грн. та пені у сумі 71808,43 грн. Надаючи правову оцінку вказаним вимогам, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення пені, оскільки умовами договору вона не передбачена.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 13.06.2016р. у справі №922/998/16 частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

Рішення господарського суду господарського суду Харківської області від 13.06.2016р. у справі №922/998/16 в частині часткового задоволення зустрічного позову скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

У зустрічному позові Луганського національного аграрного університету в частині стягнення 120833,90 грн. основного боргу, 5144,83 грн. 3% річних, 61250,70 грн. інфляційних нарахувань відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду господарського суду Харківської області від 13.06.2016р. у справі №922/998/16 залишити без змін.

Стягнути з Луганського національного аграрного університету (61002, м. Харків, вул. Артема, буд. 44, ідентифікаційний код 00493669) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 5429,16 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 15.11.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Фоміна В. О.