КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа№ 910/16049/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Сандуляк С.А. - представник за довіреністю від 07.07.2016 року;

від відповідача: Сацюк В.В. - представник за довіреністю від 07.09.2016 року;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року про забезпечення позову

у справі № 910/16049/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт»

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 року.

Разом з позовною заявою було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення будівлі, виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальна площа 2023, 1 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Сурикова, 3 та заборони ТОВ «Інтернет Експерт» вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження нежитлових приміщень будівлі, виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальна площа 2023, 1 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року у справі № 910/16049/16 вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в ухвалі Господарського суду міста Києва відсутнє обґрунтування, яким чином невжиття застосованих судом заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт» по справі № 910/16049/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт» по справі № 910/16049/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А.(головуюча), судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 16.11.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 16.11.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд, ухвалу від 17.10.2016 року залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.11.2016 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову повинна здійснюватися з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарським судом враховано наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного прав. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин (Постанова Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є звернення стягнення нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року на загальну суму 6 234 157, 38 дол. США.

Так, колегією суддів встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкрістар» був укладений кредитний договір № 010/14/043, згідно з умовами якого позивач зобов'язувався надати ТОВ «Інкрістар» грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а ТОВ «Інкрістар» зобов'язувалось повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

З метою забезпечення виконання ТОВ «Інкрістар» його зобов'язань перед позивачем за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та «Товариством з обмеженою відповідальністю «Західбудінвест Компані Консалтинг», як майновим поручителем, був укладений договір іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. та зареєстрований в реєстрі за № 872, згідно з умовами якого ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» передало в іпотеку нежилу будівлю (літ. Г) виробничого корпусу № 8б, загальною площею 6013,60 м.кв., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

У зв'язку з посвідченням вищевказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. була накладена заборона на відчуження вказаного в даному договорі об'єкту нерухомого майна, яка була зареєстрована в реєстрі за № 873/50.

29.09.2008 між ТОВ «Інкрістар» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» був укладений договір про переведення боргу (далі - договір про переведення боргу), згідно з умовами якого ТОВ «Інкрістар» перевело на ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» свої боргові зобов'язання, що виникли на підставі кредитного договору № 010/14/043 від 03.04.2007.

Одночасно між позивачем та ТОВ «Інкрістар» була укладена додаткова угода № 010/14/04/443 від 29.09.2008 до кредитного договору, згідно з умовами якої сторони домовились перевести заборгованість по кредитному договору № 010/14/043 від 03.04.2007 з ТОВ «Інкрістар» на ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг».

Внаслідок неналежного виконання ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» зобов'язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 по справі № 5011-33/7282-2012, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 та Вищого господарського суду України від 31.03.2015, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 010/14/03/043/1 від 03.04.2007 - нежилу будівлю (літ. Г), розташовану за адресою: м. Київ, вулиця Сурикова, будинок № 3 (виробничий корпусу № 8б, загальною площею 6013,60 м.кв.) в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ "Західбудінвест компані консалтинг" за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007.

Як зазначає позивач підставами позову стало порушення його прав як іпотекодержателя внаслідок здійснення ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» реконструкції предмету іпотеки та отримання свідоцтва № 38175289 від 27.05.2015 про право власності на нерухоме майно - будівлю виробничого корпусу № 8б (літ. Г), загальною площею 7818,3 м.кв., розташовану за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3.

Державна реєстрація права власності ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» на вищевказаний об'єкт нерухомого майна (загальною площею 7818,3 м.кв.) була здійснена на підставі свідоцтва про право власності № 38175289 від 27.05.2015 та рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21626771 від 27.05.2015, а відомості щодо обтяження його іпотекою були перенесені до відповідного розділу Державного реєстру.

Крім того, 28.05.2015 без згоди позивача, як іпотекодержателя, загальними зборами учасників ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» було прийняте рішення, оформлене протоколом № 21/12, про поділ об'єкта нерухомого майна, що складається з будівлі виробничого корпусу № 8б (літ. Г), загальною площею 7818,3 м.кв., розташованої за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3, на два окремих об'єкта:

- будівлю виробничого корпусу № 8б (літ. Г), загальною площею 5859,0 м.кв. та

- будівлю виробничого корпусу № 8б (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., які залишаються за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

23.10.2015 ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» отримало свідоцтво № 46228364 про право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3.

30.10.2015 ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» отримало свідоцтво № 46684421 про право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 3, 4, 5, 7, 10, 14) (літ. Г), загальною площею 5859 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3.

При цьому, всупереч вимогам ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості щодо обтяження іпотекою об'єкту нерухомого майна (загальною площею 2023,1 м.кв.), що утворився в результаті поділу, не були перенесені державним реєстратором до відповідного розділу Державного реєстру.

24.10.2015 нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3, були відчужені ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проджектс Медіа» на підставі договору про припинення зобов'язання переданням відступного.

24.11.2015 ТОВ «Проджектс Медіа» отримало свідоцтво № 48291504 про право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3.

Вважаючи, що реєстрація права власності та видача свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна, що утворились внаслідок реконструкції та поділу предмета іпотеки, здійснені без згоди позивача, як іпотекодавця, є протиправними, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з вимогами про визнання протиправними та скасування:

- свідоцтва про право власності № 38175289 від 27.05.2015 та рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 21626771 від 27.05.2015 (ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на об'єкт нерухомого майна, загальною площею 7818,3 м.кв.);

- свідоцтва про право власності № 46684421 від 30.10.2015 (ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на об'єкт нерухомого майна, загальною площею 5859,0 м.кв.);

- свідоцтва про право власності № 46228364 від 23.10.2015 та рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25537508 від 23.10.2015 (ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на об'єкт нерухомого майна, загальною площею 2023,1 м.кв.);

- свідоцтва про право власності № 48291504 від 24.11.2015 та рішення держаного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26426241 від 24.11.2015 (ТОВ "Проджектс Медіа" на об'єкт нерухомого майна, загальною площею 2023,1 м.кв.).

- рішення держаного реєстратора про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 25739850 від 30.10.2015.

На підставі вищевказаного звернення позивача ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2015 було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/25908/15.

Крім того, позивач вказав, що ТОВ «Проджектс Медіа» в подальшому відчужило нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальною площею 2023,1 м.кв., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, будинок 3, на користь відповідача - ТОВ «Інтернет-Експерт», на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1003.

Вважаючи, що ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», як іпотекодавцем, неправомірно відчужено частину обтяженого іпотекою нерухомого майна, позивач звернувся до суду та посилаючись на ст. 23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої у разі переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи іпотека залишається дійсною для набувача такого майна, а також правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі № 6-1213цс-16, згідно з якою іпотека на реконструйований об'єкт нерухомого майна зберігає свою силу, просив звернути стягнення на майно, передане в іпотеку відповідно до договору іпотеки № 10/14/03/043/1 від 03.04.2007, а саме: нежитлові приміщення будівлі виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), розташованої за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3, загальною площею 2023,1 кв.м., що належить на праві власності відповідачу, в рахунок погашення заборгованості третьої особи - ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», перед позивачем за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 в загальному розмірі 6 234 157,38 дол. США, в тому числі: за тілом кредиту - 3 959 677,19 дол. США, за відсотками - 2 274 480,19 дол. США.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач, зокрема, вказав, що іпотекодавцем - ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», та наступним власником - ТОВ «Проджектс Медіа», вже було здійснено відчуження спірного об'єкта нерухомого майна без згоди позивача, як іпотекодержателя. А оскільки державним реєстратором, всупереч вимогам ст. 21 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості щодо обтяження іпотекою спірного об'єкту нерухомого майна (загальною площею 2023,1 м.кв.) не були перенесені до відповідного розділу Державного реєстру, вказане майно може бути безперешкодно відчужено і в подальшому.

Також, позивач зазначив, що єдиний учасник ТОВ «Інтернет-Експерт» (відповідач) ОСОБА_10, та єдиний учасник ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» (третя особа) ОСОБА_11, є пов'язаними особами.

Так, колегія суддів зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положення законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Водночас, з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції вирішуючи питання про забезпечення позову необґрунтовано надав оцінку фактам, які входять до предмету доказування і розглядаються по суті спору. Зокрема, місцевий господарський суд приймаючи ухвалу зазначив про встановлення ним обставин, що суперечать умовам договору іпотеки, а саме проведення іпотекодавцем - ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» реконструкції переданого в іпотеку об'єкту нерухомого майна, збільшення його площі з 6013,60 м.кв. до 7818,3 м.кв. та здійснення поділу вказаного майна на два окремі об'єкти (2023,1 кв.м. та 5859 кв.м). Вподальшому, нежитлові приміщення площею 2023, 1 кв.м. було відчужено третій особі - відповідачу по справі.

Таким чином, колегія суддів вказує, що зазначені судом першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову висновки, можуть бути викладені лише в рішенні суду за результатами розгляду справи по суті з дослідженням та наданням оцінки всіх доказів по справі.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі є звернення стягнення на нежитлові приміщення будівлі, виробничого корпусу № 8б (групи приміщень №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 15) (літ. Г), загальна площа 2023, 1 кв.м., адреса: м. Київ, вул. Сурикова, 3.

Позивач вказує, що дані приміщення утворилися внаслідок реконструкції переданого в іпотеку об'єкту нерухомого майна внаслідок збільшення його площі з 6013,60 м.кв. до 7818,3 м.кв. та поділу вказаного майна на два окремі об'єкти (2023,1 кв.м. та 5859 кв.м). Вподальшому, нежитлові приміщення площею 2023, 1 кв.м. було відчужено третій особі - відповідачу по справі.

Так, зважаючи на те, що предметом спору є звернення стягнення на майно, яке як вважає позивач є іпотечним та було реконструйовано без його дозволу та відчужено третій особі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову, зокрема, внаслідок вибуття спірного об'єкту нерухомого майна з володіння відповідача, на момент виконання рішення.

Апеляційний суд вважає, що вжиття вказаних заходів є адекватним, розумним заходом до забезпечення позову в даній справі та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача.

Беручи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на спірний об'єкт нерухомого майна та заборона відповідачу вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження вказаного нерухомого майна, відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову стосовно відповідача обґрунтованими та вважає, що заява про забезпечення позову в даній справі підлягає задоволенню.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що суд першої інстанції в ухвалі від 17.10.2016 року прийшов до передчасних висновків, які є предметом доказування та розгляду спору по суті, однак застосований господарським судом забезпечувальний захід колегія суддів вважає правильним, у зв'язку з чим не вбачає підстав для скасування вказаної ухвали місцевого господарського суду

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Експерт» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року залишити без задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 року у справі № 910/16049/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/16049/16 повернути до Господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко