УХВАЛА

18.11.2016Справа № 910/20360/15

За заявоюДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"
провідстрочення виконання рішення
у справі № 910/20360/15
за позовомДержавного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
доДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"
проспонукання до виконання обов'язків в натурі
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача: Бут І.В. - представник за довіреністю;
від відповідача (заявника):Левченко Д.Ю. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про:

- зобов'язання ДП "НЕК "Укренерго" узгодити з ОАО "ФСК ЕЭС" (Російська Федерація) дані щодо фактичної кількості електричної енергії, поставленої ПАТ "Интер РАО" до ДПЗД "Укрінтеренерго" за контрактом від 29.12.2014 № 02-804/2014-00003 в квітні 2015 року;

- зобов'язання ДП "НЕК "Укренерго" надати до ДПЗД "Укрінтеренерго" узгоджені дані про фактичну кількість електроенергії, поставленої ПАТ "Интер РАО" до ДПЗД "Укрінтеренерго" за контрактом від 29.12.2014 № 02-804/2014-00003 в квітні 2015 року (включно з даними про кількість електроенергії, поставленої кожної години розрахункового періоду), за формою, вказаною в додатку № 7, що є невід'ємною частиною контракту (на паперовому носії та в форматі. XLS).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 року по справі № 910/20360/15 позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено, а саме:

- зобов'язано Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" узгодити з ОАО "ФСК ЕЭС" (Російська Федерація) дані щодо фактичної кількості електричної енергії, поставленої ПАТ "Интер РАО" до ДПЗД "Укрінтеренерго" за контрактом від 29.12.2014 № 02-804/2014-00003 в квітні 2015 року;

- зобов'язано Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" надати до ДПЗД "Укрінтеренерго" узгоджені дані про фактичну кількість електроенергії, поставленої ПАТ "Интер РАО" до ДПЗД "Укрінтеренерго" за контрактом від 29.12.2014 № 02-804/2014-00003 в квітні 2015 року (включно з даними про кількість електроенергії, поставленої кожної години розрахункового періоду), за формою, вказаною в додатку № 7, що є невід'ємною частиною контракту (на паперовому носії та в форматі. XLS);

- стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" судовий збір у розмірі 2 436, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 02.02.16 та Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.16 Рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін.

11.03.2016 року на виконання Рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 року по справі № 910/20360/15 Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

04.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 р. по справі № 910/20360/15, на строк до здійснення органами державної влади повноважень в населених пунктах: Луганська область, Свердловський район, с. Медвежанка; Донецька область, Амвросіївський район, с. Благодате; Луганська область, м. Краснодон; Луганська область, м. Суходольськ (в підпорядкуванні міської ради м. Краснодон); Донецька область, Амвросіївський район, ст. Квашино.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 р. суд призначив розгляд заяви Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про відстрочення виконання рішення на 18.11.2016 року.

У судовому засіданні 18.11.2016 року представник заявника наполягав на заяві та надав усні пояснення.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви усно та шляхом подання письмового заперечення. Обґрунтовуючи відсутність необхідності у відстроченні виконання рішення суду тим, що у відповідача було достатньо часу для узгодження механізмів виконання рішення суду, а заява про відстрочку має своєю метою лише затягування процесу виконання рішення у справі.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки розгляду заяв про відстрочку виконання рішень, встановлених у ст. 121 ГПК України, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду заяви в судовому засіданні 18.11.2016 р.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 р. у справі № 910/20360/15, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Натомість заява відповідача про відстрочення виконання рішення обґрунтована тим, що ДП "НЕК "Укренерго" не може узгодити фактичну кількість перетоку електроенергії у зв'язку з відсутністю доступу до приборів обліку такої електроенергії, що знаходяться на ПЛ 500 кВ Перемога - Шахти; ПЛ 330 кВ Південна - Ростовська; ПЛ 220 кВ Амвросіївка - Таганрог (Т-15); ПЛ 110 кВ Квашино-Тягова - Матвіїв Курган; ПЛ 110 кВ Центральна-Тягова - відпайка на ПС Гундарівка.

Як вбачається із заяви, на думку відповідача, такий облік можливо буде здійснити лише після звільнення місць розташування вищевказаних МДЛЕП з під контролю незаконних озброєних формувань та повернення їх під контроль органів державної влади України.

Відповідно до матеріалів справи № 910/20360/15, спір між сторонами виник у зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань по завершенню розрахункового періоду - квітня 2015 року у строк до 05.05.2015 не надав позивачу дані, передбачені п. 3.3 Контракту № № 02-804/2014-00003, позивач звернувся до відповідача з листом від 08.05.2015 № 44/03.01-503/е, яким повідомив, що станом на 08.05.2015 до нього не надходило інформації про узгоджений технічними виконавцями обсяг поставленої електроенергії за Контрактом в квітні 2015 року. У відповідь відповідач листом від 12.05.2015 повідомив, що технічний виконавець з російської сторони відмовився погодити розраховані обсяги протікання електроенергії між ЄЕС Росії та ОЕС України.

Укладення заявником Контракту вважається здійсненням останнім підприємницької діяльності як суб'єкта господарювання. Згідно статті 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Суд взяв до уваги, що сертифікатом № 2902 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України не стосується Контракту, а відноситься до технічної угоди від 17.06.2010, укладеної між іншими суб'єктами господарювання.

Також, заявником не визначено та не надано суду письмових пояснень щодо строку, на який необхідно відстрочити виконання рішення.

Оцінюючи в сукупності доводи заявника (боржника), наведені ним у заяві про відстрочку виконання рішення суду, а також доводи позивача (стягувача), наведені ним у запереченнях на заяву про відстрочку виконання рішення суду, подані сторонами докази, враховуючи при цьому роз'яснення постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9, згідно яких господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, суд дійшов висновку про те, що при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/20360/15, необхідно врахувати не тільки матеріальні інтереси та фінансовий стан заявника (боржника), а й матеріальні інтереси та фінансовий стан стягувача, слід також враховувати наявність інфляційних процесів у економіці держави з огляду на значний розмір сум до стягнення.

Враховуючи вищенаведене, зазначені заявником обставини суд не оцінює як належним чином обґрунтовані підстави для відстрочки виконання рішення на підставі ст. 121 ГПК України, основною метою якої є забезпечення оптимального захисту матеріальних інтересів, врахування фінансового стану сторін шляхом надання процесуальної можливості відкладення виконання судового рішення на певний строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення, а отже в її задоволенні судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2015 року у справі № 910/20360/15 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя Ю.О. Підченко