ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2016 Справа № 905/2291/16

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеол»

про внесення змін до пункту 5.3 договору поставки №ДУ-2014/232-КП від 11 лютого 2014 року,

за участю представників:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_1В, за довір. б/н від 27.04.2015р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеол» про внесення змін до пункту 5.3 договору поставки №ДУ-2014/232-КП від 11 лютого 2014 року.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 651, 652 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на істотні зміни обставин, з якою останній повязує необхідність внесення змін до договору, а саме пункту 5.3 шляхом доповнення зазначеного пункту наступним змістом: «кінцевий розрахунок за поставлену постачальником продукцію за договором покупцю здійснити не пізніше 31.12.2016 року».

Так, в звязку із проведенням антитерористичної операції, фактичним знаходженням підприємства в зоні проведення антитерористичної операції, введенням в дію тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей позивач обмежений щодо можливостей з отримання необхідних для безперебійного функціонування підприємства товарно-матеріальних цінностей, а також позбавлений можливості щодо реалізації вугільної промисловості, що призвело до важкого економічного стану ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». Таким чином сталась істотна зміна обставин, що унеможливлює виконання договору на умовах, які досягнуто сторонами при його укладенні, у звязку з чим виникли підстави для внесення змін до договору.

На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно із розпорядженням №01-02/1070 від 27 вересня 2016 року проведено повторний автоматичний розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначено головуючого суддю Кучеряву О.О.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки невідомі. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Зазначив, що 27 червня 2014 року сторонами підписано додаткову угоду до договору поставки № ДУ-2014/232-кп від 11 лютого 2014 року, у якій сторони дійшли згоди про внесення змін до пункту 5.3 договору щодо строків розрахунків за поставлену продукцію. Окрім цього, сторонами в Специфікаціях до договору від 01 липня 2014 року та 08 грудня 2014 року погоджувались інші строки оплати поставленого товару. Тобто на момент складення специфікацій до договору поставки й встановлення інших строків розрахунків за поставлену продукцію обставини, на які посилається позивач вже існували.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а норми статті 129 Конституції України одним з принципів судочинства визначають свободу у наданні сторонами суду доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами. Вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карнеол» (Постачальник) укладений договір поставки №ДУ-2014/232-КП (надалі по тексту договір), за умовами якого Постачальник зобовязується поставити у власність Покупцю продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами договору.

Умовами договору сторони визначили предмет, права та обовязки сторін, умови та строки поставки, порядок розрахунків, загальну суму договору, відповідальність сторін та строк дії договору.

Відповідно до пункту 4.5 договору датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

При постачанні автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній. При постачанні залізничним транспортом датою поставки вважається дата, вказана у залізничній накладній, яка свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення.

Умовами п.5.3 договору сторони дійшли згоди, що розрахунок за поставлену продукцію відбувається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 60 календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк та порядок не обумовлено сторонами в специфікаціях до договору.

27 червня 2014 року сторонами складена та підписана додаткова угода до договору, за умовами якої пункт 5.3 договору викладено в наступній редакції: «розрахунки за продукцію, що поставляється постачальником за договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочення більш 60 (шестидесяти) календарних днів не обумовлена у відповідних специфікаціях до цього договору. У випадку якщо строк оплати приходиться на неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день».

Як зазначає позивач у позові відбулись істотні зміни обставин, що унеможливлює виконання договору на умовах, які досягнуто сторонами при його укладенні, у звязку з чим виникли підстави для внесення змін до договору в частині строків оплати за поставлений товар, а саме пункту 5.3 шляхом доповнення зазначеного пункту наступним змістом: «кінцевий розрахунок за поставлену постачальником продукцію за договором покупцю здійснити не пізніше 31.12.2016 року».

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору).

Згідно зі статтею 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони при укладені Договору досягли усіх істотних умов, у тому числі відносно ціни та порядку розрахунків, при цьому пункт 5.3 договору повністю відповідає умовам законодавства, чинного на момент його укладення.

Окрім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідач оформлював замовлення на поставку товару електронними засобами звязку, найменування, кількість, ціна та строки оплати товару узгоджувались сторонами в специфікаціях до договору, в яких сторони обумовили інший порядок та строк оплати за поставлений товар.

Тобто, підписанням відповідних специфікацій до договору відповідач погодив інший строк оплати за поставлений товар.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що права позивача не порушено, підстави для задоволення позову відсутні.

За правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карнеол» про внесення змін до пункту 5.3 договору поставки №ДУ-2014/232-КП від 11 лютого 2014 року, відмовити.

У судовому засіданні 11 жовтня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява