РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016Справа №910/18409/16

За позовом Державного підприємства «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорбудіндустрія»

про стягнення 33811,22 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Дмитренко І.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за надані йому по Договору №315/13 від 08.07.2013 послуги.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у всі судові засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та отримувалися ним, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 08.07.2013 між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як замовником, Договору № 315/13 (далі - Договір), Позивачем під час строку його дії (п. 6.2) були надані Відповідачу обумовлені Договором послуги, що підтверджується залученим до матеріалів справи актом приймання-передачі наданих послуг від 01.10.2013 на суму 17030,88 грн. (підписаний сторонами, скріплений печатками, зауважень не містить).

Проте Відповідач у встановлені Договором строки послуги за вказаним актом не оплатив, надання на його замовлення послуг не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних Позивачем за Договором та відображених у вказаному акті послуг матеріали справи не містять.

Наявність у Відповідача заборгованості в сумі 17030,88 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 17030,88 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних, доданий до позову, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 1504,78 грн. 3% річних та 15275,56 грн. втрат від інфляції визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорбудіндустрія» (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21 Л, кабінет 3; ідентифікаційний код 37455974) на користь Державного підприємства «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» (м. Київ, вул. Горького, 51; ідентифікаційний код 21476215) 17030 (сімнадцять тисяч тридцять) грн. 88 коп. заборгованості, 1504 (одну тисячу п'ятсот чотири) грн. 78 коп. 3% річних, 15275 (п'ятнадцять тисяч двісті сімдесят п'ять) грн. 56 коп. втрат від інфляції, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.