донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

16.11.2016 справа №908/1928/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 Не зявився ОСОБА_5В (довіреність від 24.10.14 №733) Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від22.09.16р.
у справі№908/1928/16 (суддя Смірнова О.Г.)
за позовом до про Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО, м. Київ Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, м. Запоріжжя стягнення 6328,97 грн.
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», м. Київ звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», м. Запоріжжя про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 6328,97 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2016 року у справі № 908/1928/16 позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь Приватного акціонерного товариства ВУСО суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 6328 грн. 97 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Відповідачем у справі подана апеляційна скарга на судове рішення, в якій апелянт, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги апелянт, зокрема, вказує на те, що господарський суд, вирішуючи спір, невірно визначив характер правовідносин між сторонами. Поза увагою суду залишився факт того, що страхове відшкодування позивачем перераховано не безпосередньо страхувальнику, а його кредиторам (банку, самій страховій компанії).

У судове засідання Донецького апеляційного господарського суду представник позивача не зявився. Відзив на скаргу не наданий.

Апеляційна скарга розглянута відповідно до вимог ст.101 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, пояснення відповідача у справі, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Вимоги позову обґрунтовувались наступним.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_6 (далі Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 2 від 17.08.2015 року.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать чинному законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «Gelly MK 1,5 Basic», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

16 жовтня 2015 року о 16 год. 30 хв. в м. Маріуполь Донецької області на перехресті бул. Шевченка та Володарської а/д сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу автомобіля «Gelly MK 1,5 Basic», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля «ВАЗ 21061 ЗНГ», державний номер 06567ЯН, під керуванням водія ОСОБА_8 Факт настання дорожньо - транспортної пригоди підтверджено довідкою № 74678991 про дорожньо-транспортну пригоду від 16.10.2015 року, в якій зазначено, що дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (недодержання дистанції та інтервалу а.с.20).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.10.2015 року у справі № 263/12742/15-п ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні правопорушення, визначеного ст.124 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 340 грн. (а.с.21).

Відповідно до звіту № 647405 від 09.11.2015 року розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю «Gelly MK 1,5 Basic», державний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 14241,60 грн.

Страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт № 3760-02 від 10.11.2015 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 6328,97 грн.

В матеріалах справи міститься лист ПАТ «Ідея Банк» № 06.2/172341 від 09.11.2015 року на адресу позивача, в якому банк повідомляє, що станом на 09.11.2015 року у ОСОБА_6 існує непогашена кредитна заборгованість за кредитним договором № 910.17367 від 16.08.2012 року, тому просить направити страхове відшкодування в повному розмірі за наступними реквізитами: р/р № 3016:980 в ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, .

Зі змісту страхового акта № 3760-02 від 10.11.2015 року вбачається, що виплата суми страхового відшкодування в розмірі 6328,97 грн. відшкодована наступним чином: в сумі 1957,30 грн. перерахована в рахунок погашення неоплаченого ОСОБА_6 страхового платежу за договором страхування № 2-12 від 17.08.2015 року; в сумі 4371,67 грн. перерахована на користь ПАТ «Ідея Банк» згідно його листа від 09.11.2015 року.

Факт здійснення позивачем виплати суми страхового відшкодування в загальному розмірі 6328,97 грн. підтверджується також довідкою-підтвердженням виплати страхового відшкодування від 12.07.2016 року та платіжним дорученням № 14178 від 10.11.2015 року.

З посиланням на ті обставини, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21061 ЗНГ», державний номер 06567ЯН, на момент вчинення ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7271664, позивач наполягав на стягненні з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 6328,97 грн. При цьому, позивач вважав за необхідне зменшити розмір страхового відшкодування фактично виплаченого на розмір франшизи, передбачений полісом № АІ/7271664.

Регресна вимога (претензія) № 5587 від 17.12.2015 року про стягнення суми страхового відшкодування, надіслання на адресу відповідача залишилась без задоволення.

При розгляді апеляційної скарги судова колегія Донецького апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За змістом положень ч. 1 ст.355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Саме наведеними нормами матеріального права регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування, отримав від останнього право вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», яке застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди водія.

Таким чином, позивач у справі реалізував своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», оскільки за договором страхування відповідальності останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

В якості доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування потерпілій особі, позивачем надано:

- звіт № 647405 від 09.11.2015 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 6328,97 грн.;

- страховий акт № 3760-02 від 10.11.2015 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 6328,97 грн.

В підтвердження завданих пошкоджень автомобілю «Gelly MK 1,5 Basic», державний номер НОМЕР_2 позивачем надана довідка № 74678991 про дорожньо-транспортну пригоду від 16.10.2015 року, акт технічного огляду транспортного засобу № 305 від 20.10.2015 року, складений представником «Експертної компанії «Укравтоекспертиза» ОСОБА_9 за участю водія транспортного засобу ОСОБА_7 (а.с. 20, 24).

Матеріали справи свідчать, що у звіті № 647405 від 09.11.2015 року позивачем була визначена сума страхового відшкодування в розмірі 6328,97 грн. з урахуванням коефіцієнта пропорційності згідно умов п. 16.17 договору страхування.

Так, умовами п. 16.17 Договору страхування № 2 від 17.08.2015 року передбачена пропорційна відповідальність страховика (позивача у справі), а саме, що сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості транспортного засобу у наступних випадках:

- страхова сума складає певну частину дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору страхування;

- дійсна вартість транспортного засобу розрахована експертом на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%.

Згідно з п. 3.1. Договору страхування № 2 від 17.08.2015 року розмір страхової суми складає 46000,00 грн., а згідно звіту № 647405 від 09.11.2015 року дійсна вартість автомобіля «Gelly MK 1,5 Basic» складає 103505,22 грн.

Таким чином, оскільки дійсна вартість автомобіля на момент страхової події перевищує страхову суму більш, ніж на 10%, позивачем правомірно визначений розмір страхового відшкодування за умовами п. 16.17. договору страхування в сумі 6328,97 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Ідея Банк» звернувся до позивача листом № 06.2/172341 від 09.11.2015 року, в якому у звязку з наявністю станом на 09.11.2015 року у ОСОБА_6 непогашеної кредитної заборгованості за кредитним договором № 910.17367 від 16.08.2012 року просив направити страхове відшкодування в повному розмірі за наступними реквізитами: р/р № 3016:980 в ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, .

Зі складеного позивачем страхового акту № 3760-02 від 10.11.2015 року вбачається, що виплата суми страхового відшкодування в розмірі 6328,97 грн. була проведена в наступному порядку: в сумі 1957,30 грн. перерахована в рахунок погашення неоплаченого ОСОБА_6 страхового платежу за договором страхування № 2-12 від 17.08.2015 року, а в сумі 4371,67 грн. перерахована на користь ПАТ «Ідея Банк» згідно його листа від 09.11.2015 року.

Умовами п. 16.11. Договору страхування № 2 від 17.08.2015 року встановлено, що якщо на момент виплати страхового відшкодування страховий платіж за договором сплачений страхувальником не повністю, страховик має право зменшити суму страхового відшкодування на несплачену частину платежу в рахунок погашення страхового платежу за договором.

Отже, дії позивача щодо здійснення зарахування частини страхового відшкодування в сумі 1957,30 грн. в рахунок погашення неоплаченого ОСОБА_6 страхового платежу повністю відповідають умовам п. 16.11. Договору страхування № 2 від 17.08.2015 року.

Відтак, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальній сумі 6328,97 грн., перерахувавши його в сумі 1957,30 грн. в рахунок погашення неоплаченого страхового платежу за договором страхування № 2-12 від 17.08.2015 року та в сумі 4371,67 грн. на користь ПАТ «Ідея Банк» згідно його листа від 09.11.2015 року, що підтверджується довідкою-підтвердженням виплати страхового відшкодування від 12.07.2016 року та платіжним дорученням № 14178 від 10.11.2015 року (а.с. 30, 31).

Вина водія автомобіля ВАЗ 21061 ЗНГ державний номер 06567ЯН, ОСОБА_8 у вчиненні ДТП встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.10.2015 року у справі № 263/12742/15-п, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 21). Зокрема вказаною постановою встановлено, що 16.10.2015 року о 16:30 ОСОБА_8 в Жовтневому районі м. Маріуполя на перехресті б. Шевченко та Володарської а/д, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д/н О6567ЯН, рухався не дотримуючись безпечної дистанції і скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7 в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, своїми діями ОСОБА_8 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обовязковим для господарського суду в розумінні вимог статті 35 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Так, з наявного в матеріалах справи полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7271664, яким застрахований автомобіль «ВАЗ 21061», державний номер О6567ЯН, передбачена франшиза в сумі 0,00 грн.

З наданого відповідачем до матеріалів справи полісу № АІ/7271664 вбачається, що станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди поліс діяв.

Наявними у справі доказами доведено, що цивільно-правова відповідальність власника та володільця автомобіля «ВАЗ 21061», державний номер О6567ЯН на момент вчинення ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Кредо».

Таким чином, з урахуванням положень ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», господарський суд резолютивною частиною рішення правомірно задовольнив вимоги позовної заяви.

Факт перерахування страхового відшкодування на рахунки кредиторів страхувальника не є підставою для відмови у задоволенні позову у спорі, що розглядається.

Враховуючи вищевказане, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 34, 99, 101-105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2016 року у справі № 908/1928/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л.Агапов

Судді: А.М.Мясищев

ОСОБА_3