донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2016 р. справа №905/1758/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" ОСОБА_4
на ухвалу господарського судуДонецької області
від24.05.2016 р.
у справі№ 905/1758/16 (суддя: Кротінова О.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергобанк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" ОСОБА_4
до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 37 590 грн. 64 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" ОСОБА_4 (далі ПАТ "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" ОСОБА_4, позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (далі ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", відповідач) заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 2941 від 21.02.2008 р. в сумі 9 099 грн. 60 коп. та за договором про постачання електричної енергії № 1852 від 28.05.2009 р. в сумі 28 491 грн. 04 коп., всього на загальну суму 37 590 грн. 64 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. вказану позовну заяву та додані до неї документи повернуто ПАТ "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" ОСОБА_4 без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України у звязку з порушенням правила поєднання вимог.

Дана ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заявлені вимоги не можуть бути обєднані в одній позовній заяві, оскільки при розгляді даного позову сумісний розгляд заявлених вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору по суті. Також, господарський суд Донецької області при винесенні вказаної ухвали зазначив, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про повязаність заявлених, обєднаних за двома правочинами вимог між собою, відтак, останні підлягають розгляду в порядку різного судочинства з урахуванням приписів ст. 57 ГПК України щодо кожного з них.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та передати справу на розгляд господарського суду Донецької області.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.06.2016 р. апеляційну скаргу повернуто заявнику без розгляду на підставі ст. 91 ГПК України, оскільки апелянт в апеляційній скарзі просив суд поновити процесуальний строк, встановлений для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. по справі № 910/1758/16, скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. по справі № 910/1758/16 та передати справу на розгляд місцевого господарського суду, тобто, дана апеляційна скарга була подана на процесуальний документ, якого в матеріалах справи № 905/1758/16 не існує.

Після усунення недоліків, позивач повторно звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. по справі № 905/1758/16.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2016 р. зазначену апеляційну скаргу повернуто заявнику без розгляду з огляду на відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду, та невідповідність приписам чинного законодавства доданої до апеляційної скарги довіреності № 09/05-92 від 08.06.2016 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2016 р. по справі № 905/1758/16 ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2016 р. скасовано, справу передано до Донецького апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2016 р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Марченко О.А.. ОСОБА_5 апеляційну скаргу заявника прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 14.11.2016 р. о 11 год. 30 хв.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду № 1520 від 11.11.2016 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку з неможливістю головуючого судді Радіонової О.О. продовжувати розгляд даної справи через перебування у відпустці на дату слухання справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Бойченко К.І., судді Чернота Л.Ф., Зубченко І.В.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач стверджує, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що спірні правовідносини передбачають один і той самий спосіб захисту прав та інтересів, позовні вимоги виникли з аналогічних підстав, предметом вищевказаних договорів про постачання електричної енергії є надання аналогічних послуг, а саме продаж постачальником електричної енергії споживачу, відтак, позовні вимоги є однорідними та такими, що повинні розглядатися в одному провадженні.

Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції не наведено обґрунтованих підстав для висновку про те, що сумісний розгляд заявлених позовних вимог значно ускладнить зясування фактичних обставин та вирішення спору по суті.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що господарський суд повертає позов без розгляду у випадку: якщо порушено правила об'єднання вимог; якщо об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог і сумісний розгляд цих вимог суттєво утруднить вирішення спору чи перешкоджатиме з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін.

Правила щодо об'єднання позовних вимог встановлено ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, згідно з ч. 1 якої в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог.

Отже, дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Пунктом 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у звязку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобовязань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право обєднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останнім вирішувати питання про обєднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, повязані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того ж відповідача.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас повязані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Доводи позивача, що заявлені ним вимоги повязані між собою, виникли з аналогічних підстав, предметом вищевказаних договорів про постачання електричної енергії є надання аналогічних послуг, а саме продаж постачальником електричної енергії споживачу, відтак, позовні вимоги є однорідними та такими, що повинні розглядатися в одному провадженні, судовою колегією оцінюються критично.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є заборгованість, що обєднана за правовідносинами між двома структурними підрозділами позивача з відповідними підрозділами відповідача, які регулюються різними договорами на постачання електричної енергії, а саме:

- договором про постачання електричної енергії № 2941 від 21.02.2008 р.;

- договором про постачання електричної енергії № 1852 від 28.05.2009 р.

Тобто, для вирішення даного спору по суті потрібно дослідити відповідність підстав до стягнення змісту кожного договору, який містить істотні умови, обґрунтування розрахунків ціни позову також зроблені окремо за кожним договором.

Спірні періоди заборгованості за розрахунком позивачем визначені окремо за кожним договором, тому, при визначенні моменту порушеного права необхідно дослідити правовідносини сторін по поставці електричної енергії за наведеними правочинами, що не пов'язані між собою одними доказами.

Судова колегія звертає увагу на те, що розгляд зазначених вимог здійснюється шляхом дослідження різних доказів та підстав, об'єднання цих вимог в одному провадженні є суто формальним та значно ускладнює вирішення спору по суті.

Протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено факту порушення права позивача оскаржуваною ухвалою суду, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідно оформленою позовною заявою по кожному із зазначених договорів.

Виходячи із незначної суми розміру заявлених вимог позивачем сплачений судовий збір у мінімально визначеному законом розмірі, отже, таке формальне об'єднання позовних вимог судова колегія розцінює не як мету досягнення процесуальної економії, відновлення порушеного права та запобігання винесенню різних рішень за однакових обставин, а як спробу позивача ухилитися від внесення судового збору до Державного бюджету України у відповідному розмірі.

З огляду на викладене, судова колегія вважає висновок господарського суду про повернення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України з підстав порушення правил об'єднання позовних вимог законним та обґрунтованим, тому, оскаржувана ухвала підлягає залишенню в силі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 58, 63, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. у справі № 905/1758/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 24.05.2016 р. у справі № 905/1758/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.:

1. позивачу;

2. відповідачу;

3. у справу;

4. ДАГС.

5. ГСДО.