ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.2016р. Справа № 904/8121/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-10", с. Горобіївка, Київська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Прядівка, Дніпропетровська область

про розірвання договору та стягнення коштів

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник Лещенко О.В., довіреність № б/н від 03.11.2016 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_3, довіреність № 525 від 24.10.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія-10" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд:

- Договір №77 від 04.03.2015 року розірвати;

- стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія - 10" грошові кошти в сумі 610 000 (шістсот десять тисяч) основного боргу, а частину виготовленої продукції (конус) повернути Виконавцю, так як він є придатним для використання тільки в комплексі.

- стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати, згідно поданих документів.

09.11.2016р. представник Позивача надав уточнення (збільшення) позовних вимог (а.с. 113-114), в яких просить суд: приєднати суму збільшених позовних вимог до суми заявленого позову та стягнути з ФОП ОСОБА_1 загальну суму 778111,96 грн., а саме 610000 основного боргу та 168111,96 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних, та втраченої вигоди.

Зазначена заява про уточнення (збільшення) позовних вимог прийнята судом до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором щодо виготовлення та встановлення у господарстві Позивача зерносушильного комплексу, передав лише окремі частини цього комплексу, які неможливо використовувати за призначенням. У зв'язку з цим Позивач просить розірвати договір та стягнути сплачені Позивачем кошти, нараховані на них інфляційні та 3% річних, а також упущену вигоду, яка полягає у різниці вартості між вологою кукурудзою та сухою, оскільки після зібрання врожаю Позивач не зміг скористатися замовленим у Відповідача зерносушильним комплексом.

Відповідач проти позову в частині розірвання договору не заперечує, пояснюючи відсутністю належного співробітництва між сторонами, враховуючи на те, що Позивач своєчасно не перерахував кошти, потім відмовлявся підписувати акти прийому-передачі окремих частин замовленого обладнання; Відповідач мав намір усе поставити в день монтажу обладнання; Відповідач вказує на те, що Позивач не забезпечив транспортування обладнання; у позові Позивач не вказав усіх складових частин обладнання, які він зараз має на своїй території, зауважень щодо їх якості він не заявляв; щодо упущеної вигоди Відповідач вважає її недоведеною з боку Позивача.

В судовому засіданні 15.11.16р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надія-10" (далі-Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-Виконавець) 04.03.2015р. укладено договір №77 (далі-Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи:

1.1.1 Виготовити зерносушильний комплекс продуктивністю до 120 т/добу (далі- ЗК-120) (по кукурудзі зменшення вологості на 5%) до 15.06.2015 р. ЗК-120 включає в себе: охолоджувач, сушарку об'ємом 18 куб. м, норію НЗ-50, норію НЗ-25, вентилятор радіальний основний, вентилятор радіальний охолоджувача, пульт управління електричний, теплогенератор на твердому паливі потужністю 1 МВт.

1.1.2 Встановити ЗК-120 у господарство замовника до 30.06.2015р.

Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи , передбаченої цим договором, не пізніше зазначеної в цьому договорі дати (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору ЗК-120 коштує 610000,00 грн. (шістсот десять тисяч гривень 00 коп.)

Оплата у розмірі 610000,00 грн. (шістсот десять тисяч гривень 00 копійок) проводиться перед виконанням робіт не пізніше трьох днів із дня укладення договору (п. 2.2 Договору).

Договір діє до 30.06.2016р. (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору у разі невиконання Виконавцем зобов'язань, передбачених першим пунктом (предмет договору) цього договору він повертає суму, яку Замовник сплатив згідно другого пункту (розмір і порядок оплати) цього договору.

Платіжними дорученнями №145 від 05.03.2015р., №146 від 05.03.2015р., №157 від 10.03.2015р., №176 від 20.03..2015р., №220 від 06.04.2015р., №253 від 27.04.2015р., №281 від 12.05.2015р. Позивач здійснив оплату за зерносушильний комплекс згідно з договором №77 від 04.03.2015р. на загальну суму 610000,00 грн. (а.с. 41-47).

Зазначена оплата проведена з порушенням строків, встановлених п. 2.2 Договору.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт від 29.07.2015р. за договором №77 від 04.03.2015р. (а.с. 48), складеного між ТОВ "Надія-10" та ФОП ОСОБА_1 (далі-Виконавець) Виконавець передав Замовнику готові агрегати зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу - Конус основний зерносушарки ЗС-120 у комплекті із системою транспортування зерна, 1 шт, за ціною 150,0 тис. грн. без ПДВ. Вартість робіт відповідно до договору №77 від 04.03.2015р. по виготовленню зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу становить 610,0 тис. грн. Вартість робіт по виготовленню переданих згідно цього акту агрегатів становить 150,0 тис. грн. Замовнику передано Виконавцем вищевказані готові агрегати належної якості. Стосовно цих агрегатів претензій до Виконавця Замовник не має.

Відповідачем надано до справи копії накладних №120 від 29.07.2015р. та №122 від 14.08.2015р. (а.с. 98-96), згідно з якими Відповідач поставив гр.ОСОБА_5 конус основний зерносушарки ЗС-120 у комплекті із системою транспортування зерна. Накладна підписана зі сторони ОСОБА_5 та Виконавця.

Також Відповідачем надано до справи копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 14.08.2015р. за договором №77 від 04.03.2015р. (а.с. 99), згідно з яким Виконавець передав Замовнику готові агрегати зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу - Конус основний зерносушарки ЗС-120 у комплекті із системою транспортування зерна, 1 шт, за ціною 150,0 тис. грн. без ПДВ. Підпису з боку Замовника акт не містить.

Також Відповідачем надано до справи копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 14.08.2015р. за договором №77 від 04.03.2015р. (а.с. 100) про те, що Виконавець передав Замовнику готові агрегати зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу - Конус основний зерносушарки ЗС-120 зі змішувачем без редуктора та електродвигуна, а також - Норія НЗ-50 (короб) без транспортерної стрічки, без валів, без електродвигуна та приводних зірочок, у кількості - 1 шт, за ціною 150,0 тис. грн. без ПДВ. Підпису з боку Замовника акт не містить. Підпису з боку Замовника акт не містить.

Також Відповідачем надано до справи копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 12.05.2015р. за договором №77 від 04.03.2015р. (а.с. 103) про те, що Виконавець передав Замовнику готові агрегати зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу - Вентилятор радіальний основний у кількості - 1 шт, за ціною 22300,00 грн. Вартість робіт відповідно до договору №77 від 04.03.2015р. по виготовленню зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу становить 610,0 тис. грн. Підпису з боку Замовника цей акт також не містить.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт від 12.05.2015р. за договором №77 від 04.03.2015р. (а.с. 105) про те, що Виконавець передав Замовнику готові агрегати зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу - Вентилятор радіальний основний без електродвигуна, шківів та пасів, у кількості - 1 шт, за ціною 22300,00 грн. Вартість робіт відповідно до договору №77 від 04.03.2015р. по виготовленню зерносушильного комплексу продуктивністю до 120 т/добу становить 610,0 тис. грн. Підпису з боку Замовника цей акт також не містить.

Під час судового засідання 15.11.16р. Позивач подав наказ №59 від 09.11.16р. про створення інвентаризаційної комісії (а.с. 132) та акт інвентаризації поставлених комплектуючих до зерносушарки ЗС-120 від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 11.11.2016 року (а.с. 131), відповідно до якого комісія ТОВ "Надія - 10" в складі: директора Титарчука 1 Іетра Олексійовича, головного інженера Когута Володимира Олександровича, механіка Титорчука Івана Олексійовича та голови ревізійної комісії Левчук Тетяни Вікторівни створена згідно наказу №59 від 09.11.2016 року провела інвентаризацію поставлених ФОІІ ОСОБА_1 комплектуючих до зерносушарки ЗС - 120. В ході інвентаризації виявлено слідуючи комплектуючі:

1. Конус основний зерносушарки ЗС-120 у комплекті із системою транспортування зерна- 1 штука. Дана комплектуюча поставлена 29.07.2015 року згідно накладної № 121 і акту здачі-приймання виконаних робіт та прийнята.

2. Конус основний зерносушарки ЗС-120 (короб) без електродвигуна, без редуктора та Норія НЗ - 50 (короб) без транспортерної стрічки, без валів, без електродвигуна, без приводних зірочок. Дана складова зерносушарки не укомплектована, тому не була прийнята і акт здачі-приймання робіт та накладні до неї від 14.08.2015 року не підписані.

3. Вентилятор радіальний основний без електродвигуна, шківів та пасів. Вентилятор не укомплектований. Дана поставка 12.05.2016 року не прийнята. Акт здачі-приймання робіт та накладні до неї від 12.05.2016 року не підписані.

Висновок комісії по інвентаризації: комплектуючі зерносушарки ЗС-120, які поставлені 14.08.2015 року та 12.05.2016 року, не укомплектовані, представляють собою пусті короба, вартість зазначена в документах також не відповідає вартості фактичної поставки, відсутні креслення та кошторис. До того ж дані комплектуючі, які поставлені в комплекті і які не укомплектовані, не можуть використовуватися автономно або на інших об'єктах.

04.06.2016 року Позивач на адресу Відповідача направив лист вих.№77 (а.с. 28), в якому повідомив останньому про те, що станом на 04.06.2016 року в господарство поставлено конус основний зерносушарки ЗС -120 без електродвигуна та без редуктора і інших внутрішніх запчастин, Норія НЗ - 50 (короб) без транспортерної стрічки, без валів, без електродвигуна та приводних зірочок, Вентилятор радіальний основний також без електродвигуна, шківів та пасів. Позивач не може підписати акти здачі-приймання виконаних робіт за даним договором до усунення недоукомплектованності перерахованих механізмів, так як Замовник (ТОВ "Надія - 10") має вищевикладені претензії до Виконавця (ФОП ОСОБА_1.). До того ж за відсутності даних механізмів Позивач не може встановити чи відповідають виготовлені короба ДСТУ та кресленням, тобто встановити якість виконаної роботи. Так, Позивач просить Відповідача допоставити відсутні вищеперераховані механізми і виконати умови Договору.

14.04.2016р. Позивач на адресу Відповідача направив лист вих.№61 (а.с. 29), в якому Позивач просить Відповідача повернути перераховані Позивачем кошти в сумі 610000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію вих.№66 від 18.05.16р. (30), в якій Позивач просить Відповідача в найкоротший термін допоставити відсутні механізми і виконати умови Договору.

Зазначені звернення залишилися з боку Відповідача без відповіді.

Обставини справи свідчать про те, що в обумовлений договором строк - до 30.06.2015 року Відповідач зерносушильний комплекс на виробництві Позивача не встановив і цей стан виконання договору збережений на момент вирішення спору.

Сторони не заперечують проти розірвання договору. Відповідач вважає, що Позивач повинен повернути майно без жодних додаткових витрат з боку Відповідача і тоді будуть повернуті кошти з його боку.

Обставини справи свідчать про те, що спір виник між сторонами у зв'язку з тим, сторони по різному розуміли належний хід виконання договору з кожної сторони. Відповідач наполягав на поетапній здачі робіт шляхом передачі обладнання частинами, а Позивач не визнавав часткове виконання договору.

У зв'язку з тим, що Відповідач не встановив зерносушильний комплекс у повному обсязі та не повернув отриману за нього передоплату, Позивач донарахував Відповідачу за період з 13.05.16р. по 31.10.2016р. інфляційні втрати на суму 683373,71грн. 3% річних на суму 26924,0грн., а також упущену вигоду на суму 72814,25грн., яка полягає у різниці вартості між вологою кукурудзою та сухою у зв'язку з неможливістю використати замовлений у Відповідача зерносушильний комплекс.

При вирішенні спору суд керується наступним.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру (ст. 857 ЦК України).

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Частиною 3 ст. 858 ЦК України встановлено: якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи наведені норми цивільного права, суд дійшов висновку, що оскільки: матеріалами справи доводиться факт невиконання Відповідачем договору у повному обсязі та визначені договором строки, що сторонами по суті не оспорюється; Позивачем пред'являлися вимоги щодо усунення порушень, які не були виконані Відповідачем; розумні строки для цього вичерпано;

наявні правові підстави для розірвання договору у зв'язку з істотним порушенням умов договору з боку Відповідача.

Відповідно до п. 3.3 Договору у разі невиконання Виконавцем зобов'язань, передбачених першим пунктом (предмет договору) цього договору він повертає суму, яку Замовник сплатив згідно другого пункту (розмір і порядок оплати) цього договору.

У зв'язку з цим суд вбачає підстави для стягнення з Відповідача суми передплати, оскільки зобов'язання за договором ним у повному обсязі не виконані, а використання Позивачем переданих Відповідачем окремих частин замовленого обладнання за цільовим призначенням неможливо.

Оскільки умовами договору встановлений обов'язок Відповідача повернути кошти, судом вбачаються підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 625 УЦК України, встановлених для грошових зобов'язань. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, зобов'язання Відповідача з повернення передоплати виникло 30.06.2015року, оскільки до цієї дати Відповідач повинен був встановити обладнання у господарстві замовника.

Таким чином, з 01.11.2015 року виникло прострочення Відповідача з повернення передоплати згідно з договором. У зв'язку з цим інфляційні нарахування на суму передоплати мають складати за період: листопад 2015 року по липень 2016 року - 51126,25грн., а 3% річних за період з 01.11.2015року по 31.10.2016року - 24475,20грн.

Заперечення Відповідача про те, що невиконання договору сталося з вини Позивача, який своєчасно не перерахував передоплату, а також відмовлявся приймати окремі частини зерносушильного комплексу, судом відхилюються з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.4 ст.612 ЦК України).

В силу ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Статтею 851 ЦК України встановлено, що підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Враховуючи наведені норми права, а також те, що за обставинами справи строки виконання робіт за договором не пов'язуються з моментом оплати з боку замовника, суд не вбачає підстав для застосування наслідків, які передбачені ч.1 ст.613 ЦК України, до обставин прострочення Позивачем перерахування передоплати.

Щодо відмови Позивача підписувати акти здачі-прийняття окремих частин замовленого обладнання, суд зазначає, що виконання договору у такий спосіб не встановлений договором. Відповідач посилається на обов'язок Позивача прийняти виконану роботу, що передбачено статтею 853 ЦК України, проте, він не спростовує той факт, що робота не виконана ним у повному обсязі шляхом встановлення обладнання у повному комплекті. Отже, факт невиконання договору у повному обсязі є не предметом спору, а результатом розбіжностей сторін щодо взаємних зобов'язань.

Відповідач посилається також на те, що згідно з ч. 1 ст. 850 ЦК України замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи і вказує на те, що договір не зобов'язував Відповідача саме поставляти/траспортувати обладнання. Суд зазначає, що положення цієї статті передбачають таке сприяння у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Проте, умови укладеного між Позивачем та Відповідачем договору порядок та обсяги такого сприяння не передбачають. Обставини справи також свідчать про те, що відсутність умов поставки не стало перешкодою для фактичної поставки Відповідачем окремих частин обладнання безпосередньо до господарства Позивача.

В силу частин 1 та 2 статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача упущеної вигоди у заявленій Позивачем сумі.

Відповідно до с. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Згідно з ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За загальним принципом цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Так, в підтвердження суми збитків Позивачем надано до справи: витяг з форми №29-сг, копії видаткової накладної № 1481 від 09.10.2015 року, виданої ДП СЛ ГП "Укрспирт" та копію видаткової накладної № 1363 від 02.10.2015 року, виданої ТОВ "Святовид - Плюс". З дослідження зазначених письмових доказів суд зазначає, що: витяг з форми №29-сг не містить реквізитів та інших вихідних даних, які пов'язують цей витяг з діяльністю Позивача та взагалі зі спірними обставинами; вищевказані видаткові накладні також не містять доказів зв'язку зі спірними обставинами. З огляду на це розмір збитків Позивача суд вважає не доведеним.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги Позивача в частині розірвання договору №77 від 04.03.2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надія-10" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та стягнення з Відповідача грошових коштів в сумі 610000,00 грн. основного боргу. В частині позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 26924,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 68373,71 грн. суд задовольняє в цій частині позов частково на суму 51126, 25 грн. інфляційних втрат за період з липня 2015р. по жовтень 2016р. та на суму 24475,20 грн. 3% річних за період з 01.07.2015р. по 31.10.2016р.

В частині позовних вимог про повернення частини виготовленої продукції (конус) Відповідачу позов не підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги заявлені в інтересах останнього, що протиричить умовам захисту в судовому порядку відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, яка передбачає захист виключно свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Договір №77 від 04.03.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надія-10" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, розірвати.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія - 10" грошові кошти в сумі 610000 (шістсот десять тисяч) грн. основного боргу, 51126,25 грн. інфляційних втрат, 24475,20грн. 3% річних та 10447,85 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся

Повний текст складлено-21.11.16р.