КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа№ 17/018-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Агрикової О.В.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Семенаш А.В. довіреність № 1 від 04.01.16

від третьої особи: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року

у справі № 17/018-11 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Міністерства оборони України

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства України у Київській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області)

про стягнення 35 972 000,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі № 17/018-11 відмовлено в задоволенні заяви ДП МОУ "Білоцерківський військовий торг" про визнання наказу Господарського суду Київської області від 29 листопада 2011 року у справі № 17/018-11 таким, що не підлягає виконанню (т. IX, а.с. 123-125).

31 жовтня 2016 року Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" звернулось до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 та прийняти нове рішення, яким просив «визнати наказ Господарського суду Київської області від 29 листопада 2011 року у справі №17/018 про примусове виконання рішення таким, що не підлягає виконанню, в залік зустрічних оборотних вимог Міністерства оборони України до ДП Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" в сумі 42 601 010,15 грн. (вимоги четвертої черги) зарахувати заборгованість Міністерства оборони України перед ДП Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" в сумі 35 972 000,01 грн.» ( т.9 а.с. 145)

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

03 листопада 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф. та призначено на 15 листопада 2016 року.

15 листопада 2016 року представником Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" подано клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 15 листопада 2016 року представник Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" надав пояснення, у яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представники Міністерства оборони України та Головного управління Державного казначейства України у Київській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області) у судове засідання 15 листопада 2016 року не з'явились, при причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрихмасовими ідентифікаторами 401 і 428 (т.ІХ, а.с. 150, 151).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників позивача та третьої особи не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників вказаних осіб.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26 квітня 2011 року у справі № 17/018-11, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 вересня 2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 22 листопада 2011 року, позовні вимоги Міністерства оборони України до Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" про стягнення 35972000,01 грн. задоволено повністю (т. VI, а.с.169-179).

29 листопада 2011 року, на виконання рішення Господарського суду Київської області від 26 квітня 2011 року у справі № 17/018-11, видано наказ (т. VII, а.с. 64).

02 вересня 2016 року Державне підприємство Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" звернулось з заявою, в якій просило визнати наказ Господарського суду Київської області від 29 листопада 2011 року у справі № 17/018-11 таким, що не підлягає виконанню (т. VIII, а.с. 2-19).

Заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, мотивовано відсутністю обов'язку боржника повністю повертати позивачу кошти, оскільки на думку заявника, обставини, які лягли в основу рішення суду та були встановлені на початку 2009 року, починаючи з квітня 2009 року по 2010 рік включно втратили свою чинність на підставі домовленості між сторонами шляхом укладання додаткових угод.

Згідно із ч. 2, ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України у разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 117 ГПК України визначено межі розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, якими не передбачено перегляд по суті остаточних процесуальних документів, які набрали законної сили та повторне встановлення обставин справи.

Рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2011 р. у даній справі, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2011 р. та постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2011 р. та є таким, що набрало законної сили.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Згідно ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України та ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

З огляду на викладене, обставини, на які заявник посилається в обґрунтування поданої заяви не є передбаченими положеннями ст. 117 ГПК України підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" про визнання наказу Господарського суду Київської області від 29.11.2011 р. у справі № 17/018-11 таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте відповідачем у даній справі не було наведено обґрунтованих доводів наявності підстав, з якими положення ст. 117 ГПК України пов'язують визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Фактично доводи відповідача зводяться до переоцінки доказів які були досліджені при винесенні рішення у справі №17/018-11 та перегляду цієї справи на стадії виконавчого провадження.

Поряд з цим, у випадку дійсної відсутності у заявника обов'язку сплатити вказану заборгованість, останній не позбавлений передбаченого ч. 5 ст. 121 ГПК України права в процесі виконання судового рішення укласти з позивачем мирову угоду та подати її на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в ухвалі Господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Ухвала Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" на ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі №17/018-11 залишити без змін.

3. Матеріали справи №17/018-11 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Н.Ф. Калатай

О.В. Агрикова