УХВАЛА

15.11.2016Справа № 910/13331/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна"

про стягнення 1 022 002,00 грн., -

За розглядом заяви Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк"

про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 18.09.2014р., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (заявника): Шпиляк А.М. (представник за довіреністю №716/12 від 14.08.2012р.);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кредит Європа Банк" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" суми в розмірі 1 022 002,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2014р. (повне рішення складено 03.10.2014р.) позовні вимоги у справі №910/13331/14 задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача суму в розмірі 923 712 (дев'ятсот двадцять три тисячі сімсот дванадцять) грн. 24 коп. заборгованість з відсоткового доходу за облігаціями, 85196 (вісімдесят п'ять тисяч сто дев'яносто шість) грн. 07 коп. інфляційних, 13093 (тринадцять тисяч дев'яносто три) грн. 69 коп. 3% річних, 20440 (двадцять тисяч чотириста сорок) грн. 04 коп. судового збору.

31.10.2014р. Господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання вказаного рішення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014р. у справі №910/13331/14 залишено без змін.

02.11.2016р. до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" про зміну способу і порядку виконання рішення від 18.09.2014р. у даній справі, відповідно до якої заявник просить суд змінити порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року в справі №910/13331/14, видаливши з нього формулювання "з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення".

Згідно протоколу потворного автоматизованого розподілу від 02.11.2016р. у зв'язку з у зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Удалової О.Г., заяву Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016р. справу №910/13331/14 прийняти до свого провадження суддею Морозовим С.М. та призначено розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" на 15.11.2016р.

В судове засіданні 15.11.2016р. представники відповідача та третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, проте до суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності її представника.

Заява позивача мотивована тим, що сформульований в рішенні суду та в наказі суду, виданому на його виконанні порядок його виконання, а саме стягнення з відповідача коштів з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на його користь істотно звужує спосіб та порядок його виконання, залишаючи недоторканими активи боржника (рухоме та нерухоме майно), на які державний виконавець міг би звернути стягнення у виконавчому провадженні.

При цьому, позивач вказує на те, що при зверненні до суду з позовом він не просив суд стягнути з відповідача суму боргу у такому обмежувальному порядку «з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення» і в цій частині суд вийшов за межі позовних вимог.

За таких обставин, попри те, що виявлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у даній справі рахунки арештовані, однак за відсутності на них коштів, виконати рішення суду не видається за можливе, а тому позивач просить суд змінити порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року в справі №910/13331/14, видаливши з нього формулювання "з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення".

Відповідач надав для долучення до матеріалів справи письмові заперечення на заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 18.09.2014р., відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення заяви, посилаючись на те, що чинним законодавством України не передбачено арешт рахунків, натомість передбачено арешт коштів на рахунках, а заявником в порушення норм статей 4-3, 33, 34 ГПК України не доведено належними та допустимими письмовими доказами обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його заяви, також відповідач зазначає про те, що подана позивачем роздруківка інформації з сайту Smida не є письмовим доказом по справі, оскільки отримана з мережі Інтернет та відсутній оригінал такого документу, а також не свідчить про винятковий випадок наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у розумінні ст. 121 ГПК України.

Відповідач у своїх запереченнях також вказав на те, що позивач у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням мав право оскаржити його у встановленому законом порядку, чого не було зроблено, а посилання позивача на ст. 3 ЦК України є недоречним, оскільки при прийнятті рішення суд керується нормами процесуального кодексу та не є учасником цивільних відносин.

Крім того, до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, а саме матеріалів зведеного виконавчого провадження ВП №47920757 у Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва.

В судовому засіданні 15.11.2016р. судом було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів та відмовлено в його задоволенні з огляду наступне.

Відповідно до положень ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Судом при призначенні заяви позивача до розгляду його заяви в судовому засіданні було зобов'язано останнього надати матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 31.10.2014р. у даній справі.

Як встановлено судом, позивачем не надано до матеріалів справи вказаних доказів, зокрема відповідних постанов на підтвердження накладення державним виконавцем арешту на кошти боржника, тощо.

За таких обставин, з огляду на вчинення судом дій задля об'єктивного розгляду заяви позивача та створення судом необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також на відсутність обставин, що перешкоджають заявнику надати такі докази самостійно, з огляду обмеженість строку розгляду заяви позивача, встановленого ст. 121 ГПК України, суд приходить до висновку про те, що клопотання позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 18.09.2014р. слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15.

За приписами п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

В той же час, позивачем не надано доказів неможливості виконання рішення суду у даній справі у встановлений ним спосіб, а також доказів відсутності грошових коштів на рахунках відповідача, виявлених державним виконавцем під час виконання вказаного судового рішення, про що слушно зауважує відповідач у своїх запереченнях.

У відповідності до. 7.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно.

При цьому, заявник не просить суд змінити спосіб виконання рішення шляхом видачі наказу про звернення стягнення на майно відповідача.

Суд вважає за доцільне звернути увагу Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк", що заявлені ним вимоги не є зміною способу виконання судового рішення у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, а фактично направлені на зміну суті судового рішення, що не допускається чинним законодавством України.

При розгляді даної заяви, суд також виходить з того, що позивач при незгоді з прийнятим судом рішенням, про що ним зазначено в заяві, був не позбавлений скористатися закріпленим в Конституції України та процесуальному кодексі правом на оскарження судового рішення, прийнятого за результатами розгляду його позовних вимог.

Посилання заявника на порушення судом загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 ЦК України) як на підставу задоволення його заяви також не приймаються судом до уваги, оскільки рішення у даній справі набрало законної сили, не скасоване в передбаченому законом порядку та обов'язкове до виконання на всій території України.

Суд також відхиляє додану до заяви роздруківку інформації з сайту Smida, в якості доказу винятковості обставин з якими закон пов'язує можливість зміни порядку та способу виконання судового рішення, з огляду на ненадання позивачем доказів неможливості виконання рішення суду у даній справі у встановлений ним спосіб, а вказана в роздруківці інформація свідчить про наявність у відповідача відповідного рухомого та нерухомого майна.

При цьому, не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що вказана роздруківка не є письмовим доказом в розумінні ст. 36 ГПК України, оскільки згідно згаданої статті письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості ( п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Інших обґрунтувань, на підставі яких можливо було б дійти висновку про неможливість на даний час виконання рішення суду від 18.09.2014р. у даній справі у встановлений ним спосіб, заявником суду не надано.

Приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 18.09.2014р. у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 18.09.2014р. у справі №910/13331/14.

2. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.