КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа№ 910/15007/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

ОСОБА_2 (апелянт) (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Оболонським РУ ГУ МВС України 23.12.2003);

від ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" (апелянт): Жиленкова В.В. (дов. № 45 від 04.02.2016);

від ОСОБА_2: ОСОБА_4 (дов. б/н від 25.12.2014);

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі": Столяренко Т.П. (дов. б/н від 26.10.2016);

від Колективного підприємства "Київський птахокомбінат": Рачинський В.А. (дов. від 01.10.2016);

розпорядник майна: Ковеза А.І. (посв. від 30.01.2013 № 129);

інші учасники провадження у справі: не з'явились.

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016

у справі № 910/15007/14 (Суддя Яковенко А.В., судді: Пасько М.В., Чеберяк П.П.)

за заявою розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" арбітражного керуючого Ковези А.І.

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали попереднього засідання Господарського суду м. Києва від 18.02.2015 по справі № 910/15007/14

за заявою Колективного підприємства "Київський птахокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/15007/14 задоволено заяву розпорядника майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Ковези А.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами; скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 в частині визнання кредитором у справі № 910/15007/14 по відношенню до боржника Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 234 459 054, 52 грн., з яких 1218,00 грн. - вимоги першої черги, 208 764 064,40грн.-вимоги четвертої черги, 25 693 772,12грн. - вимоги шостої черги ; скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/15007/14 в частині затвердження окремо внесених вимог, які забезпечені заставою боржника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на суму 122 630 669,87грн., з яких 122 587 870,20грн. - вимоги першої черги, 42 799,67грн. - вимоги шостої черги; скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/15007/14 в частині затвердження окремо внесених вимог, які забезпечені заставою боржника ОСОБА_2 на суму 100 000,00 грн.; прийнято нове рішення, яким визнано кредитором у справі № 910/15007/14 по відношенню до боржника: Колективне підприємство "Київський птахокомбінат" з грошовими вимогами на суму 438090,00 грн., з яких 6090,00 грн. - вимоги першої черги, 432000,00 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_11 з грошовими вимогами на суму 9 161 080,86 грн, з яких 1218,00 грн. - вимоги першої черги, 9 159 862, 86 грн. - вимоги шостої черги. Затверджено окремо внесені вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на суму 171 755 370 (сто сімдесят один мільйон сімсот п'ятдесят п'ять тисяч триста сімдесят) грн.05коп., які забезпечені заставою боржника та підлягають позачерговому задоволенню; в решті ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/15007/14 залишено без змін; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у даній справі про затвердження реєстру кредиторів ТОВ "Міжнародний центр торгівлі", ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 залишити без змін.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у даній справі, відмовити у задоволенні вимог арбітражного керуючого Ковези А.І. в частині виключення ОСОБА_2 з реєстру вимог кредиторів боржника, ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти посилаються на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 прийнято до провадження апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/15007/14 та призначено розгляд вказаних апеляційних скарг на 02.11.2016.

02.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Колективного підприємства "Київський птахокомбінат" надійшло електронне повідомлення про відкладення розгляду справи, від розпорядника майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" арбітражного керуючого Ковези А.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційних скарг та продовження строку розгляду спору, від апелянта ОСОБА_2 надійшли доповнення та пояснення до апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/15007/14 об'єднані в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 було продовжено строк розгляду спору відповідно до ст. 69 ГПК України та відкладено розгляд апеляційних скарг на іншу дату.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

У судовому засіданні 16.11.2016 представники апелянтів та апелянт ОСОБА_2 (особисто) апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити. Представники боржника, розпорядником майна та представник ініціюючого кредитора - проти апеляційних скарг заперечили, просили оскаржувану ухвалу - залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала -скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Твердження апелянтів стосовно того, що арбітражний керуючий Ковеза А.І. в даній справі не є стороною, а тому не має права звертатися до суду у даній справі із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 відхиляється судовою колегією, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 1 Закону визначено, що сторонами у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасниками провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Таким чином, учасниками провадження у справі про банкрутство можуть бути особи, якщо вони матимуть такий процесуальний статус відповідно до Закону.

В даному випадку розпорядник майна боржника Ковеза А.І. із врахуванням норм спеціального Закону являється учасником провадження у даній справі, а тому має право звертатися до суду, у тому числі, із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 .

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2014 порушено провадження у справі № 910/15007/14; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" арбітражного керуючого Тищенко Наталію Петрівну.

01.08.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оголошення про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 визнано кредитором у справі №910/15007/14 по відношенню до боржника: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 234 459 054,52грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 208 764 064,40 грн. - вимоги четвертої черги, 25 693 772,12грн.-вимоги шостої черги; ОСОБА_11 з грошовими вимогами на суму 9 161 080,86 грн., з яких 1218,00 грн. - вимоги першої черги, 9159 862,86грн.-вимоги шостої черги; колективне підприємство "Київський птахокомбінат" з грошовими вимогами на суму 438 090,00 грн., з яких 6 090,00грн.-вимоги першої черги, 432 000,00 грн.-вимоги четвертої черги; затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі"; затверджено окремо внесені до реєстру вимоги, які забезпечені заставою боржника: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на суму 122 630 669,87 грн., з яких 12 2587 870,20 грн.-вимоги першої черги, 42 799,67 грн. - вимоги шостої черги; ОСОБА_2 на суму 100 000,00 грн.; визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/15007/14 на 18.03.2015; відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" на суму 1 795 148,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2015 суд виправив допущену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 у справі №910/15007/14 описку; пункт 1 резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції: "1. Визнати кредитором у справі №910/15007/14 по відношенню до боржника: - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 234 459 054,52 грн., з яких 1218,00 грн. - вимоги першої черги, 208 764 064,40 грн. - вимоги четвертої черги, 25 693772,12 грн. - вимоги шостої черги; - Колективне підприємство "Київський птахокомбінат" з грошовими вимогами на суму 438090,00 грн., з яких 6090,00 грн. - вимоги першої черги, 432000,00 грн. - вимоги четвертої черги; - ОСОБА_11 з грошовими вимогами на суму 9 161 080,86 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 9 159 862,86 грн. - вимоги, що будуть погашатись в шосту чергу в ліквідаційній процедурі".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 відносно визнання кредитором по відношенню до боржника ПАТ АБ "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 234 459 054,52 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 208 764 064,40 грн. - вимоги четвертої черги, 25 693 772,12 грн. - вимоги шостої черги (в оскаржуваній частині) залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 в частині кредиторських вимог ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" арбітражного керуючого Ковези Андрія Івановича залишено без задоволення.

У квітні 2016 року до господарського суду м. Києва надійшла заява розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду м. Києва від 18.02.2015 в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 Також, арбітражним керуючим було подано клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на подання зазначеної заяви.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції задовольнив вказану заяву розпорядника майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Ковези А.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами, як зазначено вище.

З даною ухвалою суду першої інстанції апелянти не погодилися.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, та є такою, що не відповідає вимогам законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з п. п. 1 - 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", ст. 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що доводи розпорядника майна Ковези А.І., викладені у заяві про перегляд вказаної ухвали суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи та на нових доказах. Суд дійшов висновку про відсутність в даному випадку нововиявлених обставин у розумінні статті 112 ГПК України, з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2015 (із врахуванням ухвали від 06.03.2015 про виправлення описки) визнано кредитором у справі № 910/15007/14 по відношенню до боржника: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 234 459 054,52грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 208 764 064,40 грн. - вимоги четвертої черги, 25 693 772,12грн. - вимоги шостої черги; затверджено окремо до реєстру вимоги, які забезпечені заставою боржника: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на суму 122 630 669,87грн., з яких 12 2587 870,20грн.- вимоги першої черги, 42 799,67грн. - вимоги шостої черги; відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр торгівлі" на суму 1 795 148,23 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 у справі №910/15007/14 в частинні визнання кредитором ПАТ АБ "Укргазбанк" з грошовими вимогами по відношенню до боржника на суму 234 459 054,52 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 208 764 064,40 грн. - вимоги четвертої черги, 25 693 772,12 грн. - вимоги шостої черги - (в оскаржуваній частині) залишено без змін.

Як на нововиявлену обставину, заявник посилається на те, що в процесі ознайомлення з матеріалами справи розпорядник майна боржника виявив, що при винесені ухвали від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 господарським судом м. Києва не було належним чином досліджено всі обставини та матеріали справи, а саме: обставини часткового виконання ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" кредитних зобов'язань перед ПАТ АБ "Укргазбанк", обставини необґрунтованого нарахування ПАТ АБ "Укргазбанк" Боржнику неустойки (штрафів, пені), а також інших санкцій за невиконання грошових зобов'язань, Висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження № 6260-6306/15-54 від 14.04.2015; розпорядник майна Ковеза А.І., зазначає, що дані обставини не досліджувались судом, не були відомі попередньому розпоряднику майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" арбітражному керуючому Тищенко Н.П.; кредиторська заборгованість ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" перед ПАТ АБ "Укргазбанк", що затверджена у реєстрі вимог кредиторів, не підтверджена документально; заборгованість ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" перед ПАТ АБ "Укргазбанк" забезпечена майном Боржника в повному обсязі, має погашатись поза чергою.

Заява Ковези А.І. обґрунтована посиланням на неправильне застосування судом ст. ст. 19, 22, ч. 3 ст. 23, ч. 2 ст. 25, ст. 45 Закону, наявністю підстав для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду першої інстанції від 18.02.2016 в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що заборгованість ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" перед ПАТ АБ "Укргазбанк" забезпечена заставою майна Боржника в повному обсязі, а при визнанні кредитором ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" ОСОБА_2 судом не було враховано, що строк позовної давності щодо заявлених вимог сплинув.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявником доведено належними доказами наявність матеріально-правових фактів, які в установленому законом порядку спростовують факти, які було покладено в основу вказаного судового рішення та, що наведені заявником доводи є нововиявленими обставинами, які не були і не могли бути відомі заявникові станом на день прийняття ухвали, яка переглядається за нововиявленими обставинами, що є підставою для часткового задоволення заяви та перегляду вказаної ухвали суду за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що з заяви арбітражного керуючого Ковези А.І., матеріалів справи та ухвали попереднього судового засідання від 18.02.2015 вбачається, що при розгляді судом грошових кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до ТОВ "Міжнародний центр торгівлі", обставини часткового виконання боржником кредитних зобов'язань за кредитними договорами від 27.09.2007 № 124 (що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку) не досліджувались судом, не були відомі попередньому розпоряднику майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" арбітражному керуючому Тищенко Н.П. З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується, виходячи з наступного.

Так, судова колегія, дослідивши вказані обставини, встановила, що в ухвалі господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у даній справі, яка переглядалася судом за нововиявленими обставинами, було зазначено наступне: «Як вбачається з поданого відзиву, Боржник заборгованість по Кредитному договору №124 визнає частково у розмірі 4 826 426,07 грн., обґрунтовуючи це тим, що в межах виконавчого провадження Державною виконавчою службою України було реалізовано частину майна боржника та суму, виручену від продажу майна, яка, як зазначає Боржник, склала 4 905 000,00 грн. було перераховано Банку. В підтвердження наведеного, Боржник посилається на Розпорядження ДВС України №33599767/5 та платіжні доручення №1036, № 585. Дослідивши Розпорядження ДВС України №33599767/5, судом встановлено, що грошові кошти у розмірі 4 174 155, 00 грн. ( а не 4 905 000, 00 грн., як зазначає Боржник), які надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні наказу Господарського № 27/217 від 27.03.2012 розподілено наступним чином: 3 756 739,50грн. - на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», 417415,50грн. - виконавчий збір. В подальшому, згідно платіжного доручення № 1036 від 21.08.2013 кошти у розмірі 3 756 739,50 грн. було перераховано безпосередньо на рахунок Банку. Інших доказів перерахування коштів Державною виконавчою службою України, отриманих внаслідок реалізації майна Боржника в рамках виконавчого провадження, суду не надано, так як і не надано платіжного доручення №585, на яке посилається Боржник. Що стосується тверджень Боржника, що майно за Кредитним договором №124 забезпечене заставою на суму 7 765 795,90грн., то суд зазначає, що такі твердження не підтверджені відповідними доказами. Зокрема, суду не надано доказів того, що у 2010 році Боржником було проведену оцінку основних засобів, згідно якої, як зазначає Боржник заставна вартість майна становить 7 765 795, 90 грн.». Наведене спростовує вказаний вище висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що обставини часткового виконання боржником кредитних зобов'язань (що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку) не досліджувались судом.

Вищенаведені арбітражним керуючим Ковезою А.І. обставини щодо часткового виконання боржником кредитних зобов'язань не є нововиявленими. Проте, суд першої інстанції, дослідивши вказану заяву, матеріали справи, погодився з доводами заявника стосовно того, судом не досліджувалось питання щодо часткового погашення кредиторських договорів, та здійснив переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду даної справи. Проте, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що 14.04.2015 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження майна, що належить ТОВ "Міжнародний центр торгівлі", та яке перебуває у заставі ПАТ АБ "Укргазбанк", зробив Висновок, згідно якого вартість предмету застави за Договором застави складає 6 899 605,89 доларів США, 1 049 506,67 Євро, що на дату подання заяви Ковезою А.І. еквівалентно 212 097 448,42 грн.; боржнику належить додаткове обладнання, балансова вартість якого складає 7 312 450,49 грн.; встановлена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вартість майна Боржника - це є юридичний факт, який існував на момент затвердження грошових вимог ПАТ АБ "Укргазбак", проте не був відомий ані суду, ані попередньому розпоряднику майна арбітражному керуючому Тищенко Н.П.; при розгляді судом грошових вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" до ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження № 6260-6306/15-54 від 14.04.2015, який є доказом, не досліджувався, не був відомий попередньому розпоряднику майна арбітражному керуючому Тищенко Н.П.

При цбому суд першої інстанції неправомірно зазначив: «зважаючи на вищевикладене, такі істотні обставини як висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження № 6260-6306/15-54 від 14.04.2015, вже існував на час прийняття ухвали попереднього засідання від 18.02.15, але не був і не міг бути відомим заявнику, оскільки станом на день затвердження реєстру, який було подано розпорядником майна Тищенко Н.П. на затвердження суду, матеріали справи не містили будь-якої інформації стосовно Висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз».

Також, в оскаржуваній ухвалі зазначено про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що реалізація заставного майна не забезпечить задоволення грошових вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» по спірним кредитним договорам.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, звертає увагу на те, що вказаний експертний висновок і не міг бути досліджений судом першої інстанції станом на 18.02.2015, оскільки зроблений він був лише 14.04.2015.

Крім того, в договорах застави, які досліджувалися судом першої інстанції та наявні в матеріалах справи, сторони дійшли згоди щодо вартості предмету застави й підстави для переоцінки цього майна були відсутні. В основу судового рішення з вищевказаного питання вірно була покладена вартість заставного майна, визначена сторонами за договорами застави.

Судом першої інстанції в ухвалі 18.02.2015 у даній справі на заперечення боржника, щодо невизнання вимог банку по договорам застави (від 30.09.2008 № 124, від 13.03.2008 № 138, від 13.03.2008 № 152, від 28.10.2010 № 165, від 31.12.2008 №79/VIP, від 28.11.2008 № 55, від 31.12.2008 № 76/VIP), зазначено про те, що твердження боржника щодо значно більшої вартості заставного майна не підтверджено відповідними доказами. Зокрема, суду не було надано доказів того, що у 2010 році Боржником було проведену оцінку основних засобів, згідно якої, як зазначає Боржник, заставна вартість значно більша ніж та, яка зазначена у договорах застави.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що ПАТ АБ "Укргазбак" довів документально наявність забезпечених заставою вимог у відповідному розмірі при затверджені реєстру вимог конкурсних кредиторів відповідно до ухвали суду першої інстанції від 18.02.2015 у даній справі, вказане вже було досліджено та оцінено судом.

Відтак, Висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження від 14.04.2015 № 6260-6306/15-54 є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, та не може бути підставою перегляду ухвали суду першої інстанції від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 у відповідній частині за нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилається заявник у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14, ґрунтуються на переоцінці й інших доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду даної справи, у тому числі, відповідних кредитних договорів та договорів застави, яким вже була надана оцінка судом у вказаній ухвалі.

Розпорядник майна Ковеза А.І. вважає нововиявленою обставиною те, що ПАТ АБ "Укргазбак" відмовився від примусового стягнення заборгованості з боржника за відповідними кредитними договорами, тобто фактично відмовився від боргу шляхом відмови від свого права.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що вказана обставина не є нововиявленою. Проте, суд першої інстанції, дослідивши вказану заяву, матеріали справи, погодився з доводами заявника стосовно того, судом не досліджувалось питання щодо відмови ПАТ АБ "Укргазбак" від примусового стягнення заборгованості з боржника за наявними у матеріалах справи судовими рішеннями, чим здійснив переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду даної справи.

Так, господарський суд м. Києва в оскаржуваній ухвалі зазначає підставу для перегляду за нововиявленими обставинами та часткового скасування ухвали від 18.02.2015 у даній справі наступне: «зважаючи на вищевикладене, такі істотні обставини як постанова ВГСУ у справі N 54/376 від 17.03.2014, постанова ВСУ від 19.08.2014 у справі № 3- 55гс14, Висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження № 6260-6306/15-54 від 14.04.2015 р., часткове погашення Боржником кредитних зобов'язань, рішення Господарського суду м. Києва (справа 54/376) про стягнення боргу в національній валюті в розмірі 18 031 429, 24 грн. вже існували на час прийняття ухвали попереднього засідання від 18.02.2015, але не були і не могли бути відомим заявнику, оскільки станом на день затвердження реєстру, який було подано розпорядником майна Тищенко Н.П. на затвердження суду матеріали справи не містили будь-якої інформації стосовно вказаного».

Проте, в ухвалі господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у даній справі суд зазначив: «Що стосується заперечення Боржника стосовно того, що Кредитор, пропустивши строк для пред'явлення наказу Господарського суду м. Києва № 54/376 від 16.07.2012 року до примусового виконання, тим самим відмовився від стягнення боргу вважаються судом необґрунтованими, оскільки, пропущення строку на пред'явлення наказу на примусове виконання рішення позбавляє стягувача права примусового стягнення заборгованості за рішенням суду, але аж ніяк не може бути фактом автоматичного погашення заборгованості. При цьому суд зазначає, що наявними у матеріалах справи доказами, розрахунками тощо, Кредитором доведено суду нараховану заборгованість по Кредитному договору №138, а рішення Господарського суду м. Києва №56/376, в даному випадку, є лише доказом підтвердження частини заборгованості».

Тобто, вказані розпорядником майна Ковезою А.І. обставини досліджувалися як судом першої інстанції в ухвалі 18.02.2015 у справі №910/15007/14, так і в суді апеляційної інстанції у вказаній вище постанові від 29.04.2015 у даній справі.

Крім того, врахування судом тієї обставини, що ПАТ АБ "Укргазбак" відмовився від примусового стягнення заборгованості з боржника за відповідними кредитними договорами, в будь-якому разі не може мати наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте, тобто в даному випадку відсутні необхідні ознаки існування нововиявленої обставини, відсутня така умова, як істотність вказаної заявником обставини для розгляду справи.

Наведені арбітражним керуючим Ковезою А.І. обставини щодо факту включення судом до реєстру вимог кредиторів грошових зобов'язань у вигляді неустойки (пені), яку банк, як вважає розпорядник майна, всупереч законодавству нарахував в період дії мараторію, не є нововиявленими, оскільки судом досліджувався факт нарахування ПАТ АБ "Укргазбанк" неустойки в ухвалі від 18.02.2015 та вказана ухвала була переглянута судом апеляційної інстанції, а тому ці обставини не є нововиявленими, вказане є переоцінкою доказів, які вже були досліджені судом.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтування даної заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, в частині кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" стосуються повторного дослідження обставин, що вже були встановлені судом під час вирішення спору у даній справі, переоцінки тих доказів, які вже оцінювались господарським судом в процесі розгляду даної справи та подання нових доказів на підтвердження відповідних фактів.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що обставини, на які посилається заявник, у даному випадку не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 112 ГПК України, що виключає можливість зміни або скасування вказаного судового рішення в частині кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" за правилами розділу XIII ГПК України. А тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення даної заяви про перегляд ухвали від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами в частині кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк".

Також, розпорядник майна просив суд першої інстанції переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу суду першої інстанції від 18.02.2015 у даній справі в частині кредиторських вимог ОСОБА_2, та як на нововиявлену обставину, заявник послався на те, що розпоряднику майна та суду під час затвердження Реєстру вимог кредиторів ТОВ «Міжнародний центр торгівлі» не було відомо про те, що ОСОБА_2 були пропущені строки позовної давності на пред'явлення відповідних вимог до боржника в статусі забезпеченого кредитора, а також у справі відсутні докази щодо надання ОСОБА_2 позики боржнику.

Судова колегія, дослідивши вказані обставини, дійшла висновку, що вони не є нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК України, з огляду на наступне.

В ухвалі господарського суду міста Києва від 18.02.2015 та постанові Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 у даній справі було встановлено, що 02.12.2009 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" (позичальник) було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в сумі 100000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Позичальник отримав указану суму грошових коштів до підписання цього договору (п. 1).

За умовами п. 2 договору позики, суму позики позичальник зобов'язується повернути готівкою до 02.12.2011.

У пункті 9 договору позики, сторони узгодили, що позикодавець зобов'язується після повного виконання позичальником зобов'язання за цим договором передати свій примірник позичальнику з відміткою про отримання грошей.

Договір позики від 02.12.2009 підписаний сторонами та нотаріально посвідчений.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 02.12.2009, сторони уклали договір застави від 02.12.2009, за умовами якого предметом застави є рухоме майно заставодавця (боржника), належне йому на праві власності, а саме обладнання - 9 баштових кранів на загальну суму 21317160,00 грн. Боржник не надав докази на підтвердження виконання зобов'язання з повернення позичальнику грошових коштів в сумі 100000,00 грн., а отже заявлені грошові вимоги ОСОБА_2 визнані забезпеченими майном боржника та такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів окремо.

Колегія суддів апеляційної інстанції в постанові від 31.03.2016 у даній справі відхилила доводи боржника та розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ковези Андрія Івановича щодо не передання позичальником грошових коштів в сумі 100000,00 грн. на користь позичальника, оскільки визнала, що такі обставини спростовуються умовами договору позики від 02.12.2009, який узгоджений та підписаний сторонами, нотаріально посвідчений. При цьому, учасниками провадження не подано докази на підтвердження визнання договору позики від 02.12.2009 неукладеним або недійсним в судовому порядку. У вказаній постанові від 31.03.2016 у даній справі судова колегія зазначила: «За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до боржника в сумі 100000,00 грн. із включенням таких вимог до реєстру вимог кредиторів окремо, оскільки забезпечені майном боржника».

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтування даної заяви про перегляд вказаної ухвали за нововиявленими обставинами в частині кредиторських вимог ОСОБА_2, стосуються повторного дослідження обставин, що вже були досліджені та встановлені судами, як першої, так і апеляційної інстанції під час розгляду кредиторських вимог ОСОБА_2 у даній справі, переоцінки тих доказів, які вже оцінювались господарським судом в процесі розгляду даної справи.

Що ж стосується доводів стосовно пропущення ОСОБА_2 строку позовної давності, то судова колегія встановила, що ця обставина, на яку посилається заявник, у даному випадку не є нововиявленою обставиною, що виключає можливість зміни або скасування відповідного судового рішення в частині кредиторських вимог ОСОБА_2 за правилами розділу XIII ГПК України. А тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення даної заяви про перегляд ухвали від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами в частині кредиторських вимог ОСОБА_2

Судовою колегією встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні безпідставно вдався до переоцінки доказів, яким вже була надана оцінка в ухвалі суду першої інстанції від 18.02.2016 у даній справі; неправомірно в резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначив про залишення без змін кредиторських вимог Колективного підприємства "Київський птахокомбінат" та ОСОБА_11, хоча в оскаржуваній ухвалі не зазначено мотивів перегляду цих кредиторських вимог та обставини, на які посилався в своїй заяві розпорядник майна Ковеза А.І., жодним чином не стосувалися цих кредиторів.

Як вже зазначалось, законодавством не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтування даної заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, стосуються повторного дослідження обставин, що вже були встановлені судом під час розгляду відповідних кредиторських вимог до боржника у справі № 910/15007/14, переоцінки тих доказів, які вже оцінювались господарським судом в процесі розгляду даної справи та подання нових доказів.

Як зазначено у п. 8.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17, ГПК України не надає господарському суду права повертати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо суд вважає, що таких обставин немає. У цих випадках, з'ясувавши за результатами розгляду відповідної заяви в порядку ст. 114 ГПК відсутність нововиявлених обставин, господарський суд виносить ухвалу про залишення судового рішення без змін. При цьому, відповідне судове рішення по суті не переглядається судом.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Враховуючи вищевикладене скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

Відповідно до частини 2 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково та прийняти нове рішення.

Статтею 104 ГПК України визначено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а ухвала господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/15007/14 - скасуванню із прийняттям нового рішення, за яким слід відмовити у задоволенні заяви розпорядника майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Ковези А.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 по відношенню до боржника, залишивши ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 без змін.

На підставі викладеного, керуючись статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106, 112-114 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" та ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу господарського суду м. Києва від 19.09.2016 у справі № 910/15007/14 скасувати.

2.Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви розпорядника майна ТОВ "Міжнародний центр торгівлі" Ковези А.І. про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 за нововиявленими обставинами в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 по відношенню до боржника, залишивши ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 910/15007/14 в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_2 без змін.

3. Матеріали справи № 910/15007/14 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 21.11.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко