ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.2016 Справа № 904/8501/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 71 354,16 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність 3 81/4359 від 13 травня 2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 25 жовтня 2016 року, провідний юрисконсульт структурного підрозділу, ОСОБА_3, довіреність від 25 жовтня 2016 року, юрисконсульт

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. №69586/16 від 14.11.2016) просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у період з 21.07.2016 по 31.07.2016 у розмірі 71 354,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у липні 2016 року відповідачем здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження) до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці одержувач - ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 45886124, 45917655, 45939469, 45940699, 45922069, 49458326, 49458284, 49458227, 45817996, 45993177, 45997764, 46052346, 46060364, 42339416, 42372391, 42348409, 42348383, 42372417, 42348342, 42348367, 42348318, 42348334, 42348326, 42372771, 42348789, 42350850, 42350835, 42350819, 42350827, 42350868, 42350876, 42351296, 42358648, 42358655, 42358689, 42358697, 42357897, 42357905, 42357889, 42357921, 42357939, 42357913, 42360370, 42360404, 42360396, 42362186, 42363788, 42363853, 42363671, 42363796, 42363929, 42363911, 42363739, 42348417, 42348391, 42372805, 42348771, 42372854, 42372870, 42382499, 42382382, 42382432, 42384321, 42384271, 42384313, 42384289, 42384305, 42384297, 42389841, 42389858, 42348359, 46137097, 46137063, 46140703, 46143376, 46143343, 46190708, 46168019, 46168050, 46168159, 46168134, 46168076, 46168043, 46168936, 46168985, 46168944, 46169579. Вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв'язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у період з 21.07.2016 по 31.07.2016 складає 71 354,16 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що позивачем здійснений невірний розрахунок терміну доставки вантажу. Відповідач зазначає, що через руйнування залізничної інфраструктури на дільницях: Ясинувата - Авдіївка вагонопотік на Придніпровську залізницю слідував за зміненим маршрутом (Оперативна вказівка № 20/ПФ від 09.07.2015), а саме - Сартана -Волноваха - Комиш-Зоря - Пологи - ОСОБА_4, що підтверджується Інформацією про вагонні операції. Внаслідок чого, вантажі з Донецької залізниці слідували за відхиленим напрямком, що вплинуло на термін доставки, з причин не залежних від залізниці. Пошкодження інфраструктури з причини несанкціонованого втручання в роботу залізничного транспорту ділянок Ясинувата Авдіївка підтверджується дефектними актами. Також, Донецькій залізниці надано сертифікат Торгово-промислової палати України від 11.10.2014 № 1361, про настання обставин непереборної сили, у т.ч. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей.

На підставі вищезазначеного, суми штрафу за відправками № 49458284, 49458227 у розмірі 8305,50 грн. і 29220,00 грн. відповідно, всього 37525,50 грн., заявлено неправомірно.

Розгляд справи був відкладений з 25 жовтня 2016 року на 03 листопада 2016 року.

У судовому засіданні 03 листопада 2016 року оголошено перерву на 14 листопада 2016 року.

У судовому засіданні 14 листопада 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження) зі станцій: Запоріжжя-Ліве, Сартана, Нікополь, Енергодар, Батуринська, Кривий Ріг, Миколаїв-Вантажний, Прибузька, ОСОБА_5, до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці одержувач - ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 45886124, 45917655, 45939469, 45940699, 45922069, 49458326, 49458284, 49458227, 45817996, 45993177, 45997764, 46052346, 46060364, 42339416, 42372391, 42348409, 42348383, 42372417, 42348342, 42348367, 42348318, 42348334, 42348326, 42372771, 42348789, 42350850, 42350835, 42350819, 42350827, 42350868, 42350876, 42351296, 42358648, 42358655, 42358689, 42358697, 42357897, 42357905, 42357889, 42357921, 42357939, 42357913, 42360370, 42360404, 42360396, 42362186, 42363788, 42363853, 42363671, 42363796, 42363929, 42363911, 42363739, 42348417, 42348391, 42372805, 42348771, 42372854, 42372870, 42382499, 42382382, 42382432, 42384321, 42384271, 42384313, 42384289, 42384305, 42384297, 42389841, 42389858, 42348359, 46137097, 46137063, 46140703, 46143376, 46143343, 46190708, 46168019, 46168050, 46168159, 46168134, 46168076, 46168043, 46168936, 46168985, 46168944, 46169579, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Позивач, посилається на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, у звязку з чим нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 71 354,16 грн., з чим не погоджується відповідач, що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Згідно ст. 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2016 року на адресу приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" надійшли вагони за залізничними накладними №№ 45886124, 45917655, 45939469, 45940699, 45922069, 49458326, 49458284, 49458227, 45817996, 45993177, 45997764, 46052346, 46060364, 42339416, 42372391, 42348409, 42348383, 42372417, 42348342, 42348367, 42348318, 42348334, 42348326, 42372771, 42348789, 42350850, 42350835, 42350819, 42350827, 42350868, 42350876, 42351296, 42358648, 42358655, 42358689, 42358697, 42357897, 42357905, 42357889, 42357921, 42357939, 42357913, 42360370, 42360404, 42360396, 42362186, 42363788, 42363853, 42363671, 42363796, 42363929, 42363911, 42363739, 42348417, 42348391, 42372805, 42348771, 42372854, 42372870, 42382499, 42382382, 42382432, 42384321, 42384271, 42384313, 42384289, 42384305, 42384297, 42389841, 42389858, 42348359, 46137097, 46137063, 46140703, 46143376, 46143343, 46190708, 46168019, 46168050, 46168159, 46168134, 46168076, 46168043, 46168936, 46168985, 46168944, 46169579.

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних №№ 45886124, 45917655, 45939469, 45940699, 45922069, 49458326, 49458284, 49458227, 45817996, 45993177, 45997764, 46052346, 46060364, 42339416, 42372391, 42348409, 42348383, 42372417, 42348342, 42348367, 42348318, 42348334, 42348326, 42372771, 42348789, 42350850, 42350835, 42350819, 42350827, 42350868, 42350876, 42351296, 42358648, 42358655, 42358689, 42358697, 42357897, 42357905, 42357889, 42357921, 42357939, 42357913, 42360370, 42360404, 42360396, 42362186, 42363788, 42363853, 42363671, 42363796, 42363929, 42363911, 42363739, 42348417, 42348391, 42372805, 42348771, 42372854, 42372870, 42382499, 42382382, 42382432, 42384321, 42384271, 42384313, 42384289, 42384305, 42384297, 42389841, 42389858, 42348359, 46137097, 46137063, 46140703, 46143376, 46143343, 46190708, 46168019, 46168050, 46168159, 46168134, 46168076, 46168043, 46168936, 46168985, 46168944, 46169579, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Перевіркою правильності розрахунку штрафу судом порушень вимог чинного законодавства не виявлено. Отже, вимоги позивачем заявлені правомірно.

Разом з тим, ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню (п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд також оцінює спірні обставини у справі з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку і основних засад як встановлення так і виконання господарсько-правових зобов'язань.

Так, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією із сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов'язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Суд приймає до уваги причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем, враховуючи те, що:

- за накладними №№ 49458284, 49458227 від 13.07.2016 Сартана Донецької залізниці - Інгулець Придніпровської залізниці відбулося перевезення завантажених вагонів №№ 59954388, 59399725, 62078910, 62258223, 60747979, 62524335, 60768751, 61605408, 61605838. Відповідно до довідки про дислокацію і стан вагонів, що розташована на порталі УЗ, вбачається, що після прийняття вантажу до перевезення вагони №№ 59954388, 62078910 затримувалися безпосередньо на станції відправлення Сартана з 13.07.2016 до 14.07.2016, далі на шляху прямування затримувалися по станції Волноваха з 14.07.2016 до 18.07.2016.

Здача вагонів з Донецької залізниці на Придніпровську по станції Камиш-Заря відбулося 19.07.2016. Таким чином, вантаж знаходився на Донецькій залізниці з 13.07.2016 до 19.07.2016, всього 6 діб, що перевищує термін доставки в цілому за документом, який становить 5 діб (4 доби на відстань 622 км + 1 доба на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям). Тобто, на Придніпровську залізницю завантажені вагони №№ 59954388, 62078910 за накладними №№ 49458284, 49458227 надійшли вже з порушенням терміну доставки вантажів з причин не залежних від залізниці;

- пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" визначено території проведення АТО, у т.ч. в Донецькій області - Амвросіївського, Марійського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ;

- станція Сартана розташована безпосередньо на території проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;

- у зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на дільницях Донецької залізниці, Укрзалізницею було внесено значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та плану формування вантажних поїздів (оперативна вказівка Укрзалізниці № 20/ПФ від 09.07.2015):

вагонопотік призначенням на станції ЄМР 4846-4864, 4866-4869 (Волноваха та Маріупольський вузол) та зворотно направляти:

- зі станцій ОСОБА_6, Слов'янськ, Краматорськ, Костянтинівка за маршрутом Словянськ - Лозова - Павлоград - Синельникове-1 - Запоріжжя-Ліве - Пологи - ОСОБА_7 - Волноваха;

- зі станцій Красноармійської дільниці ЄМР 4810-4812, 4816-4822, 4827-4828, 4929-4931 за маршрутом Чаплине - Пологи - ОСОБА_7 - Волноваха.

Пошкодження інфраструктури з причини несанкціонованого втручання в роботу залізничного транспорту ділянки Ясинувата - Авдіївка, підтверджується відповідними дефектними актами ( а. с. 147-155).

З урахуванням викладеного законним і справедливим буде зменшення штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, розрахований за накладними №№ 49458284, 49458227 від 13.07.2016 на 50%, що у грошовій величині складає 18 762,75 грн. (37 525,50 грн. х 50%).

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 52 591,41 грн.

Щодо сертифікату (висновку) №1361 про настання обставин непереборної сили від 11.10.2014, копія якого долучена до матеріалів справи, суд враховує, що вказаний сертифікат ТПП України, виданий ДП "Донецька залізниця", засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів.

Отже, надані відповідачем сертифікат (висновок) №1361 від 11.10.2014, дефектні акти, не є належними та допустимими доказами в підтвердження наявності обставин непереборної сили як підстави для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо вчасної доставки вантажу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, враховуючи наведене та з урахуванням положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 52 591 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто одна) грн. 41 коп., судовий збір у розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 18.11.2016