ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 рокуСправа № 912/3754/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3754/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго"

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград

про стягнення 9929,71 грн

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №101/07 від 24.12.2015;

від відповідача - юрисконсульта ОСОБА_2, довіреність №1079 від 08.08.2016.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини прийнятого рішення.

Публічне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград про стягнення 9890,40 грн, з яких: 8836,59 грн пені, 1053,81 грн 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною сплатою платежів за отриману електроенергію, у зв'язку з чим і нараховано пеню та 3% річних на підставі пунктів 2.3.3, 3.1.1, 4.2.1 Договору № 93К від 10.02.2006, пунктів 8, 9 Додатку № 1 до Договору № 93К від 10.02.2006, статей 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, статті 26 Закону України "Про електроенергетику", статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пунктів 6.1., 6.5., 6.6., 6.11, 8.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28.

Ухвалою господарського суду (суддя Глушков М.С.) від 12.10.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10год. 00хв. 15.11.2016, сторін зобов'язано надати необхідні для вирішення спору докази.

Враховуючи перебування судді Глушкова М.С., у провадженні якого знаходиться справа № 912/3754/16, у день її розгляду у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 26.10.2016 по 07.09.2019, відповідно до наказу голови суду від 25.10.2016 № 320 та закінчення строку вирішення спору у даній справі 10.12.2016, розпорядженням керівника апарату господарського суду № 429 від 02.11.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 912/3754/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2016 справу призначено головуючому судді Наливайко Є.М.

Ухвалою від 03.11.2016 суддя Наливайко Є.М. прийняла справу до свого провадження, врахувавши при цьому, що судове засідання призначено на 10год. 00хв. 15.11.2016.

У судовому засіданні 15.11.2016 розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача усно заперечила проти включення до періоду нарахування 3% річних та пені дня здійснення оплати боргу, проте відзиву на позов не подала.

Господарським судом у судовому засіданні 15.11.2016 оголошено перерву до 11 год. 00хв. 18.11.2016 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

17.11.2016 позивачем подано додаткові докази та інший розрахунок пені та 3% річних, згідно якого вказані суми складають 8863,49 грн та 1066,22 грн відповідно.

У судовому засіданні 18.11.2016 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда 9 929,71 грн, з яких: 8863,49 грн пені та 1066,22 грн 3% річних.

Копію такої заяви у судовому засіданні вручено представнику відповідача, про що свідчить відмітка на заяві, що подана господарському суду.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог.

З урахуванням вказаної норми господарським судом прийнято таку заяву до розгляду і подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

Відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву не подано справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані сторонами докази, господарський суд встановив таке.

23.02.2015 між сторонами укладено Договір № 49 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, 22.02.2016 - Договір № 36 про закупівлю електричної енергії за держані кошти, що є обов'язковими згідно приписів Закону України "Про здійснення державних закупівель". Тим самим сторонами було засвідчено факт дотримання процедури закупівлі, за результатами якої укладено договори про закупівлю товару за державні кошти.

ОСОБА_3 України "Про електроенергетику" визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі. Такий закон є спеціальним по відношенню до Закону України "Про здійснення державних закупівель".

На виконання приписів Закону України "Про електроенергетику" 10.02.2006 між Відкритим акціонерним товариство "Кіровоградобленерго" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" відповідно до пункту 1.1 Статуту ПАТ "Кіровоградобленерго"), в особі його структурного підрозділу Кіровоградського міського району електричних мереж (надалі - Постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Кіровограда (надалі - Споживач) укладено договір № 93К про постачання електричної енергії (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з загальною приєднаною потужністю 191 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені в пунктах 6, 7 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно умов цього договору.

У пункті 2.3.3 Договору сторони узгодили, що Споживач повинен оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків до Договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до Додатку № 1 до Договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника.

Згідно пункту 2 Додатку № 1 до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в пункті 7 Додатку до Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до пункту 8 Додатку № 1 до Договору споживач самостійно на протязі 10 операційних днів після дати отримання рахунку здійснює повний розрахунок за активну електричну енергію, фактично спожиту протягом розрахункового періоду, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору.

Договір набрав чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2006. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 Договору).

У даному випадку зазначений договір вважається продовженим на наступні календарні роки.

У пункті 10 Договору зазначено реквізити сторін, прізвища, імена та по батькові керівників та головних бухгалтерів сторін.

Сторони підписали Договір і Додатки до нього та скріпили їх печатками.

До Договору додано Список осіб та зразки підпису, які уповноважені надавати в Кіровоградський РЕМ акти про обсяги спожитої електричної енергії, отримувати рахунки за спожиту електричну енергію виставлені відповідно до умов Договору, податкові накладні, акти звірок, повідомлення, листи та інше. До такого списку включені: економіст КЕВ ОСОБА_4, начальник РЕС КЕВ ОСОБА_5, інженер КЕВ ОСОБА_6

Під час розгляду даного спору господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно вимог статті 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами.

Відповідно до пункту 5.1. Правил користування електричною енергією, що затверджені Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за №417/1442 (надалі - Правила) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду спору судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем наданих позивачем послуг по поставці електричної енергії у період з березня 2015 року по серпень 2016 року.

З наданих суду доказів випливає, що позивач взяті на себе зобов'язання виконував належним чином. Для оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії позивачем щомісячно виставлялись рахунки з березня 2015 року по серпень 2016 року, із зазначенням сум, належних до оплати, та строків їх оплати (а.с. 25-29).

Дані рахунки отримані працівником відповідача - економістом ОСОБА_4, яка включена до списку осіб, що уповноважені, в тому числі на отримання рахунків. Підставою для виставлення таких рахунків були Акти про використану електричну енергію, які подавалась відповідачем позивачу (а.с. 16-24).

Відповідач сплачував за отриману електроенергію по вказаним рахункам, проте такі сплати відбувались пізніше ніж передбачено пунктом 8 Додатку № 1 до Договору (протягом 10 операційних днів після дати отримання рахунку).

Викладене підтверджується виписками по рахунку позивача за період з квітня 2015 року по вересень 2016 року (а.с. 30-33), що не заперечено відповідачем.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами Договору, чим порушив пункт 2.3.3 Договору та пункт 8 Додатку № 1 до Договору, норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України, що слугувало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 8836,59 грн за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторонами в пункті 4.2.1 Договору № 93 передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,8 % від суми боргу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума пені, 3% річних та сума індексу інфляції зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 8 863,49 грн за загальний період з вересня 2015 року по вересень 2016 року з урахуванням оплат та норм статей 253, 254, 258 Цивільного кодексу України, частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Водночас господарський суд бере до уваги, що позивач у період прострочення включає останній (10-тий) операційний день, у який відповідач ще мав право сплатити борг, не порушуючи умови пункту 8 Додатку № 1 до Договору № 93К, що є неправомірним.

Так рахунок за спожиту електроенергію за липень 2015 року вручений 28.07.2015, останній операційний день, передбачений для сплати боргу - 11.08.2016; за серпень 2015 року - 28.08.2015, останній операційний день для сплати - 11.09.2016; за вересень 2015 року - 28.09.2015, останній операційний день для сплати - 12.10.2015; за жовтень 2015 року - 28.10.2015, останній операційний день для сплати -11.11.2015; за січень 2016 року - 28.01.2016, останній операційний день для сплати - 11.02.2016; за лютий 2016 року - 29.02.2016, останній операційний день для сплати - 14.03.2016; за березень 2016 року - 28.03.2016, останній операційний день для сплати - 11.04.2016; за квітень 2016 року - 28.04.2016, останній операційний день для сплати - 17.05.2016; за червень 2016 року - 29.06.2016, останній операційний день для сплати - 13.07.2016; за липень 2016 року - 28.07.2016, останній операційний день для сплати - 11.08.2016. Отже вказані останні дні для сплати не можна включати до періоду прострочення погашення боргу.

Господарським судом здійснено власний розрахунок пені із сум і за періоди вказані позивачем у розрахунку, за винятком останніх днів, передбачених для сплати відповідачем боргу і загальна сума пені склала 7999,24 грн, що підлягає задоволенню господарським судом.

В іншій частині позову щодо стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати вартості електричної енергії, отриманої в період з квітня 2015 року по серпень 2016 року позивачем нараховано 3% річних в загальному розмірі 1066,22 грн.

ОСОБА_3 позивачем і в розрахунок 3% річних включено деякі дні, які є останніми днями для своєчасної сплати боргу.

Господарським судом здійснено власний розрахунок 3% річних за періоди і з сум, які зазначені позивачем у його розрахунку, за винятком останніх днів, передбачених для сплати відповідачем боргу і сума 3% річних склала 997,75 грн.

За таких обставин, господарський суд задовольняє позов в частині стягнення пені у розмірі 7999,24 грн та в частині стягнення 3% річних у розмірі 997,75 грн, всього на суму 8996,99 грн.

В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 64, 82, 84, 85, 87, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград (25002, м.Кропивницький, пров. Училищний, 8, ідентифікаційний код 08541051) на користь Публічного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25012, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, ідентифікаційний код 23226362) 997,75 грн 3% річних, 7999,24грн пені та 1 248,56 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 22.11.2016.

Суддя Є. М. Наливайко