РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016Справа №910/18121/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення 27 387,85 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Самодзен Т.В. (довіреність б/н від 30.09.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (відповідач) про стягнення 27 387,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №525/15-Т/ЛВС від 29.10.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське", позивач просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 27 387,85 грн. в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/18121/16, розгляд справи призначено на 25.10.2016.

17.10.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

19.10.2016 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація щодо страхового покриття.

25.10.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги на суму 17 416,30 грн. та заперечив проти задоволення решти позовних вимог.

На підтвердження своїх заперечень відповідач зазначив, що згідно з чинним законодавством при оцінці матеріальних збитків має бути визначений та застосований коефіцієнт фізичного зносу на деталі, що підлягали заміні. Той факт, що позивачем було виплачено потерпілому суму страхового відшкодування без урахування коефіцієнту зносу, не є підставою для стягнення цієї суми з відповідача, оскільки відповідач не є винною в ДТП особою, а тому відповідачем при розрахунку вартості завданої майнової шкоди було визначено розмір завданої шкоди з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Враховуючи викладене, відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково.

Представник позивача в судове засідання 25.10.2016 не з'явився, проте в матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 25.10.2016 з'явися представник відповідача та надав суду пояснення щодо обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2016 розгляд справи відкладено на 17.11.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

07.11.2016 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, а також додаткові письмові пояснення по справі, у яких позивач зазначає, що відповідно до умов договору добровільного страхування, розрахунок фізичного зносу не проводиться. До позивача перейшло право вимоги до відповідача у межах фактичних витрат.

У судове засідання 17.11.2016 представник позивача не з'явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.11.2016 частково заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 17.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №525/15-Т/ЛВС, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки № 77478898 про дорожньо-транспортну пригоду, 25.11.2015 по вул. Тобілевича, 10 у м. Львів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Вина водія транспортного засобу марки "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25.11.2015, підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 21.12.2015 (справа №464/9704/15-п).

Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 21.12.2015 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

25.11.2015 страхувальник звернувся до позивача із заявами про настання події, що має ознаки страхового випадку та щодо напрямку виплати страхового відшкодування.

Актом огляду колісного транспортного засобу від 25.11.2015 встановлено кількість та характер пошкоджень транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до рахунку-фактури № СПД-000503 від 30.11.2015, виданого СПД-ФО ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 27 897,85 грн.

14.12.2015 позивач, на підставі страхового акту № 525/15-Т/ЛВС-1-1 від 09.12.2015, розрахунку суми страхового відшкодування від 09.12.2015, виплатив страхове відшкодування у розмірі 27 897,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8495 від 14.12.2015.

Відповідно до відомостей з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом марки "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7793836 (термін дії з 12.02.2015 по 11.02.2016).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 510,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхове товариство "Іллічівське", позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 6/к від 16.03.2016 про виплату 27 897,85 грн.

Оскільки відповідач вимог позивача не задовольнив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 27 387,85 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Отже, позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Daewoo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідачем, то останній взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту №525/15-Т/ЛВС, умовою виплати страхового відшкодування є: «На базі СТО за вибором страховика». Тобто, розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на підставі рахунків з СТО. Таким чином, позивач не був зобов'язаний розрахувати та виплачувати страхове відшкодування з урахуванням зносу.

Доказів визнання недійсним вказаного договору страхування повністю, або окремих його пунктів, зокрема в частині виплати страхового відшкодування без урахування фізичного зносу, суду не надано.

Розмір страхового відшкодування визначався позивачем на підставі рахунку-фактури № СПД-000503 від 30.11.2015 згідно з умовами договору, згідно із якими, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 27 897,85 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт виконаних робіт № СПД-000003 від 22.01.2016, який підтверджує виконання ремонтних робіт на суму 27 897,85 грн.

Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, страховик набуває права зворотної вимоги до страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Вищевикладена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 (№3-50гс15) та має враховуватись іншими судами в силу ч. 1 ст. 111-28 ГПК України.

Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, страховик (позивач) набув права зворотної вимоги до страховика винної особи (відповідача у справі) у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 09.02.2016 у справі № 910/8779/15, від 02.02.2016 у справі № 910/25250/15, від 14.09.2016 у справі № 910/3650/6, від 26.09.2016 у справі № 910/26829/15, від 19.10.2016 у справі № 910/7108/16.

При цьому, стягнення страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу є істотним обмеженням права добросовісного страховика (позивача) на відшкодування шкоди в межах фактичних витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10.08.2016 у справі № 910/1187/16.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рахунок-фактура № СПД-000503 від 30.11.2015, страховий акт № 525/15-Т/ЛВС-1-1 від 09.12.2015, платіжне доручення № 8495 від 14.12.2015, Акт виконаних робіт № СПД-000003 від 22.01.2016 року є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Доводи відповідача про необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу визнаються судом необґрунтованими, з огляду на наведені вище приписи.

При цьому, посилання відповідача на постанову Верховного суду України від 04.06.2014 № 6-49цс14 та від 02.12.2015 № 6-691цс15 є безпідставним, оскільки вказаними постановами регулюються інші правовідносини, які виникли між винною особою та страховиком щодо повного відшкодування завданої винною особою збитків у разі недостатності страхової виплати, тоді як у даній справі суд розглядає правовідносини між страховиком, який виплатив страхове відшкодування, та страховиком винної особи.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Dacia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача та здійснення позивачем витрат у розмірі 27 897,85 грн. по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АІ/7793836 встановлено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн., а безумовна франшиза становить 510,00 грн.

Позивачем, при розрахунку позовних вимог враховано франшизу у розмірі 510,00 грн. та заявлено до стягнення 27 387,85 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" про відшкодування шкоди в розмірі 27 387,85 грн., у зв'язку із чим, суд задовольняє позов повністю.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38-Б, код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 154; код 33908322) страхове відшкодування у розмірі 27 387,85 грн. та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2016.

Суддя С.О. Турчин