ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/3024/16

За позовом Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»

про стягнення 421 159,32грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довірність №17/1-5949 від 18.07.2016);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 07.07.2015).

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» про стягнення 421 159,32грн штрафних санкцій.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідач порушив свої зобовязання за договором підряду №1088 від 16.11.2015, в частині постачання обладнання та виконання робіт у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ТОВ Білоцерківський міськбуд письмового відзиву по суті позивних вимог не подав, проте представник відповідача усно заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем роботи проводились у відповідності з погодженими термінами.

Позивачем подано заяву коригування розрахунку, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 155 146,64грн пені, 175 166,02грн штрафу та 23 442,35грн 3% річних за прострочення виконання робіт, а також 22 686,58грн пені, 38553,06грн штрафу та 6164,37грн 3% річних за прострочення поставки обладнання.

У судових засідання 13.10.2016 та 03.11.2016 оголошувалась перерва до 03.11.2016 та 10.11.2016 відповідно.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015 між сторонами у справі Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» (далі підрядник) укладено договір підряду № 1088 (а.с.13-26, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власних ризик із власних матеріалів та власно поставленого обладнання (додаток №3, специфікація обладнання) виконати в порядку та на умовах цього договору будівельно-монтажні роботи з реконструкції газопроводу-відводу ГРС «Очаків» стенд №1 ц. 180 у відповідності з проектом 02/08/14, згідно графіку виконання робіт (додаток №1) та кошторисом на виконання робіт (додаток №2).

Згідно п. 1.2 договору, замовник зобовязується прийняти та оплатити поставлене обладнання та виконані роботи підрядником в порядку та у строки, передбачені договором.

Підрядник зобовязується в порядку та на умовах договору поставити замовнику обладнання передбачене специфікацією (додаток №3) (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, строки та етапи виконання робіт визначаються графіком виконання робіт.

Згідно п. 2.2 договору, графік виконання робіт може передбачати приймання окремих етапів робіт. Після приймання окремого етапу виконання робіт сторонами складається акт приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3. Після повного завершення виконання робіт. Сторони підписують акт виконаних підрядних робіт щодо всього обсягу виконаних робіт за договором.

Підрядник зобовязаний виконати поставку обладнання у строк 110 календарних днів з моменту здійснення замовником передплати (п. 2.3 договору, в редакції додаткової угоди №1 від 17.02.2016).

Згідно п. 2.4 договору, підрядник зобовязаний виконати роботи у строк 141 календарний день з моменту здійснення замовником передплати 50% від вартості робіт.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди №3 від 14.06.2016), вартість договору складає 3 495 465,42грн в т.ч. ПДВ, з яких: вартість робіт 2 502 371,74грн в т.ч. ПДВ, яка визначається кошторисом (додаток №2 в редакції додаткової угоди №3 від 14.06.2016); вартість обладнання 993 093,68грн в т.ч. ПДВ, що постачається підрядником згідно специфікації (додаток №3 в редакції додаткової угоди №3 від 14.06.2016).

Як визначено п. 4.1 договору, оплата замовником робіт, здійснюється наступним чином:

- передплата в розмірі 50% вартості робіт у сумі 1 405 001,15грн;

- передплата в розмірі 50% вартості обладнання в сумі 499 998,85грн.

Передоплата виконується протягом 15 календарних днів з моменту отримання рахунку на передоплату. Надалі оплата за виконані роботи виконується поетапно на підставі акту приймання-передачі протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт. Остаточна оплата за поставлене обладнання виконується на підставі акту приймання-передачі обладнання.

Відповідно до п. 12.3 договору, у випадку порушення погоджених строків поставки обладнання підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості обладнання, з яких допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за понад тридцять календарних днів додатково нараховується та сплачується у розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно п. 12.12 договору, у випадку порушення строків виконання робіт, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за понад тридцять календарних днів додатково нараховується та сплачується у розмірі 7% вказаної вартості.

Як визначено п.12.16 договору, у випадку порушення підрядником, передбачених договором строків виконання робіт, за яку замовником внесена повна або часткова попередня оплата, підрядник за користування коштами замовника зобовязаний сплатити 3% річних від суми коштів, сплачених замовником, за період від дня оплати й до дня фактичного виконання робіт.

Відповідно до п. 15.1 договору, вказаний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016.

17.02.2016 між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторонами визначено, що підрядник зобовязаний виконати поставку обладнання у строк 110 календарних днів з моменту здійснення замовником передплати (а.с.31).

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем на виконання умов договору, 26.11.2015 сплачено відповідачу 1 405 001,15грн передплати за роботи, що підтверджується платіжним дорученням №10599 від 26.11.2015 (а.с.53), крім того, 11.12.2015 сплачено 499998,85грн за обладнання. Що підтверджується платіжним дорученням №147 від 11.12.2015 (а.с.54).

Відповідно до погодженої сторонами специфікації (а.с.36) вартість вказаного обладнання становить 993 093,68грн.

Згідно товарно-транспортних накладних поставка обладнання відбувалась 18.02.2016, 07.04.2016, 14.04.2016 та 10.05.2016 (а.с.41-45, зворот).

Як вбачається з акту від 17.06.2016 (а.с.52) вказане обладнання поставлено відповідачем та прийнято позивачем саме 17.06.2016.

Крім того, 17.06.2016 позивачем прийняті від відповідача й виконані за договором роботи, що підтверджується актом приймання будівельних робіт (а.с.49-50) та довідкою про вартість робіт (а.с.51), згідно якої вартість виконаних робіт склала 2 502 371,70грн.

Проте, як вказує в позовній заяві позивач, поставка обладнання та виконання робіт виконані відповідачем з порушенням встановленого строку виконання робіт та пославки обладнання, у звязку з чим просить стягнути з останнього штрафні санкції за несвоєчасне виконання робіт та поставку обладнання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами..

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як визначено ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно ч. 4 до ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи умови укладеного між сторонами договору (з урахуванням змін відповідно до укладених додаткових угод) відповідачем обладнання мало бути поставлене позивачу протягом 110 календарних днів з дня здійснення попередньої оплати (яка здійснена 11.12.2015) тобто до 20.03.2016, але враховуючи що вказана дати є вихідним днем, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, до 21.03.2016, проте, відповідне обладнання поставлене відповідачем позивачу 17.06.2016, що підтверджується актом №3 від 17.06.2016.

Крім того, роботи мали бути виконані відповідачем у строк 141 календарний день з моменту здійснення передплати (яка здійснена 26.11.2015), тобто до 14.03.2016.

Таким чином, відповідач з 15.04.2016 є таким, що прострочив виконання робіт на суму 2 502 371,74грн (в редакції додаткової угоди №3 від 14.06.2016) та з 30.03.2016 таким, що прострочив поставку позивачу обладнання.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому в силу ч. 2 вказаної статті, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пеню в розмірі 0,1% в сумі 155 146,64грн за період з 16.04.2016 по 16.06.2016, а також 7% штрафу в розмірі 175 166,02грн на суму невчасно виконаних робіт в розмірі 2 502 371,74грн та 22 686,58грн пені та 38 553,06грн штрафу за несвоєчасну поставку обладнання в розмірі 550 758,00грн.

Перевіривши наданий позивачем, розрахунок пені та штрафу щодо стягнення за несвоєчасне виконання робіт, суд вважає його арифметично вірним та відповідно вимоги у частині стягнення 155 146,64грн пені та 175 166,02грн штрафу за несвоєчасне виконання робіт, а також вимог про стягнення 22 686,58грн пені та 38 553,06грн штрафу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Тобто, загальний розмір пені, що підлягає задоволенню складає 177 833,22грн, штрафу - 213 719,08грн

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних за користування коштами в загальному розмірі 29 606,72грн сплаченими за роботи та обладнання в якості попередньої оплати.

Розглянувши вказані вимоги, суд зазначає про наступне.

Так, сторонами в договорі розділом 12 встановлено відповідальність сторін та враховуючи несвоєчасність поставки відповідачем обладнання та виконання робіт позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до законодавства України до штрафних санкцій віднесено неустойка, штраф, пеня. Крім того, позивачем вже заявлено вимоги про стягнення пені, розрахунок якої проводиться у відсотках за кожний день. А подвійне притягнення до одного і того виду відповідальності заборонено Законом.

Сплата ж процентів за користування чужими грошовими коштами передбачено ст. 536 ЦК України, відповідно до якої за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Суд зауважує, що користування чужими грошовими коштами - це не тільки зобов'язання, основним предметом яких є надання грошових коштів у тимчасове використання (позика, кредит, банківський вклад тощо), але і випадки прострочення сплати грошей за будь-якими оплатними зобов'язаннями, проте у даному випадку у відповідача відсутнє оплатне зобовязання перед позивачем, оскільки його зобовязання перед позивачем є не грошовими (поставка обладнання та виконання робіт).

У звязку з викладеним, суд відмовляє позивачу у вимогах про стягнення 3% річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 29 606,72грн (23 442,35грн+6164,37грн), з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 5873,28грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» на користь Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» 177 833,22грн пені, 213 719,08грн штрафу, а також 5873,28грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 29 606,72грн процентів за користування коштами в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 24.11.2016.

Суддя С.І. Чонгова