УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.11.2016Справа № 910/20868/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В. В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Національний банк України

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.09.2014 недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 14.11.2016 (вх. № 20868/16 від 15.11.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст. 28 ГПК України, відповідно до частини 3 якої представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Згідно із абз. 2, 4 п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Судом встановлено, що подана до суду позовна заява № б/н від 14.11.2016 підписана "представником АТ "Дельта Банк" на підставі довіреності" ОСОБА_3 При цьому в "додатках" до наведеної позовної заяви зазначено: "12. Копія довіреності представника позивача АТ "Дельта Банк".

Разом з тим, додана до позовної заяви копія довіреності від 12.10.2016 належним чином не засвідчена, оскільки не містить назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копію вказаної довіреності, а також відсутня дата засвідчення копії. Фактично на зазаначеній копії довіреності від 12.10.2014 міститься підпис незазначеної особи (відмінний від підпису представника АТ "Дельта Банк" на позовній заяві). При цьому довіреності АТ "Дельта Банк" на представника, який би мав право, зокрема, завіряти копії документів на їх відповідність оригіналу та в яких би був наявний зразок підпису такого представника, - фактично до даної позовної заяви не додані.

Тож враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додані довіреність чи інший документ (в оригіналі або в належним чином засвідченій копії), що підтверджує повноваження представника позивача ОСОБА_3 на підписання позовної заяви

В свою чергу, позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 54 ГПК України, згідно яких позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, а у суду відсутні підстави вважати, що позовну заяву № б/н від 14.11.2016 підписано особою, яка має право її підписувати. Наведене є підставою для повернення зазначеної позовної заяви без розгяду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 4 п.п. 3.5. п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої наслідки у вигляді повернення позовної заяви настають, зокрема, коли до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Згідно п. 4 ч. 2 статті 54 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, а згідно п. 5 ч. 2 статті 54 ГПК України, позовна заява повинна містити також законодавство, на підставі якого подається позов.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок визначити зміст позовних вимог та навести нормативно-правове обґрунтування заявлених позовних вимог.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач подав позовну заяву № б/н від 14.11.2016 про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.09.2014 недійсним та застосування наслідків його недійсності, тоді як фактично жодні вимоги про застосування наслідків недійсності спірного договору купівлі-продажу позивачем у прохальній частині позовної заяви не заявляються.

Крім того, відповідно до п. 4 прохальної частини позовної заяви № б/н від 14.11.2016 позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути АТ "Дельта Банк" оригінали наведених в цьому пункті документів.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що наведена позовна вимога щодо зобов'язання відповідача повернути АТ "Дельта Банк" оригінали документів фактично пред'явлена без будь-якого нормативно-правового обґрунтування (посилання на приписи чинного законодавства).

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався вищенаведених приписів ч. 2 ст. 54 ГПК України, що, в свою чергу, є підставою для поверенення позовної заяви без розгляду згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява № б/н від 14.11.2016 підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду з відповідною позовною заявою слід також звернути увагу на таке.

Подання позову до господарського суду, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам ст. 54 ГПК України. Вказана стаття не зумовлює можливості для позивача самостійно визначати третіх осіб та залучати їх до участі у справі безпосередньо при оформленні позовної заяви.

Водночас, приписами ч.ч. 1-3 ст. 27 ГПК України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що клопотання про залучення Національного банку України до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, а також відповідні обгрунтування цього клопотання містяться у позовній заяві.

Водночас, клопотання про залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а рівно відповідні обгрунтування необхідності залучення вказаної особи до участі у справі - фактично у позовній заяві відсутні та до останньої не додані.

Крім того, платіжне доручення № 6459038 від 21.03.2016 у "Призначенні платежу" не містить зазначення коду ЄДРПОУ Господарського суду міста Києва - 05379487.

Керуючись п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега