ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/2801/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (18029, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агровей» (07211, Київська область, Іванківський район, село Мусійки, вулиця Леніна, будинок 145)

про стягнення 340403,85 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 60/16 від 23.05.2016);

від відповідача не з'явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (далі ТОВ «Піраміда-Агро») звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агровей» (далі ТОВ «Компанія «Агровей») про стягнення 340403,85 грн. заборгованості за договором товарного кредиту № 18 від 15.04.2014, що є нарахуванням на суму у звязку із зміною курсу долара США до гривні на день погашення основного боргу).

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує з посиланням на те, що вимоги про стягнення курсової різниці були предметом спору між тими ж сторонами при розгляді господарським судом Київської області справ №911/75/16, рішення по якій від 11.04.2016 не набрало законної сили, і №911/5042/16 (арк. с. 68-69).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

15.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агровей» (покупець) укладено договір товарного кредиту № 18 (далі Договір), згідно якого продавець зобовязався передати покупцю у власність товар, відповідно до специфікацій, що є невідємною частиною договору (товар), а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар, виходячи із умов договору (арк. с. 25-32).

Відповідно до пункту 2.1 договору асортимент, ціна, вартість та кількість товару визначаються специфікаціями, які складаються на кожну окрему поставку та є невідємними частинами даного договору; сумою договору є сума усіх поставок (пункт 2.2 договору).

Згідно пункту 3.1 договору покупець сплачує продавцю кошти за цим договором у розмірі та у строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку.

Відповідно до пунктів 10.2, 10.3 договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін; строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 10.2 договору, та закінчується 31.12.2014.

Зазначені обставини встановлені рішеннями господарського суду Київської області від 13.01.2015 у справі №911/5042/14 та рішенням від 11.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016, у справі №911/75/16 за позовами ТОВ «Піраміда-Агро» до ТОВ «Компанія «Агровей», і в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування (арк. с. 36-45, 76-83).

Предметом спору у справі №911/5042/14 були вимоги ТОВ «Піраміда-Агро» до ТОВ «Компанія «Агровей» про стягнення у звязку з невиконанням договору товарного кредиту №18 від 15.04.2014 заборгованості у сумі 616550,78грн (неоплаченої частини вартості товару у сумі 503172,06грн і донарахування заборгованості за поставлений товар з урахуванням зміни курсу долара США по відношенню до гривні), а також пені у сумі 11946,52грн, процентів у сумі 4747,39грн і штрафу у сумі 50317,20грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 13.01.2015 у справі №911/5042/14 також встановлено, що на виконання умов договору сторонами підписані специфікації (арк. с. 27-32).

Так, за специфікацією №1 від 15.04.2014 позивач зобовязувався до 19.04.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 276 579,47грн; перша частина оплати за поставлений товар у розмірі 41486,92грн мала здійснюватись відповідачем до 17.04.2014; друга частина у розмірі 235 092,55грн - до 01.11.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 12,25грн за 1 долар США (а.с.18).

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000103 від 18.04.2014, проте на меншу суму ніж зазначено у специфікації, а саме на суму 276039,90грн.

За специфікацією №2 від 21.05.2014 позивач зобовязувався до 22.04.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 32040,00грн; перша частина оплати за поставлений товар у розмірі 9612,00грн мала здійснюватись відповідачем до 20.05.2014; друга частина у розмірі 22428,00грн - до 31.10.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 12,00грн за 1 долар США.

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000144 від 22.05.2014 на суму 32040,00грн .

За специфікацією №3 від 01.07.2014 позивач зобовязувався до 01.07.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 16333,06грн; перша частина оплати у розмірі 4899,92грн мала здійснюватись відповідачем до 15.07.2014; друга частина у розмірі 11433,14грн - до 30.09.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 12,00грн за 1 долар США.

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000234 від 01.07.2014 на суму 16333,06грн.

За специфікацією №4 від 21.05.2014 позивач зобовязувався до 07.07.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 120 240,02грн; перша частина оплати у розмірі 36072,01грн мала здійснюватись відповідачем до 08.05.2014; друга частина у розмірі 84168,02грн - до 31.10.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 12,00грн за 1 долар США.

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000146 від 07.07.2014 на суму 120 240,02грн.

За специфікацією №5 від 26.09.2014 позивач зобовязувався до 03.10.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 97440,00грн, зі строком оплати - до 06.10.2014.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 14,50грн за 1 долар США.

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000337 від 03.10.2014 на суму 97 440,00грн.

За специфікацією №6 від 26.09.2014 позивач зобовязувався до 06.10.2014 поставити відповідачу товар на загальну суму 48 250,00грн; зі строком оплати - до 15.10.2014; курс долара США на дату укладення специфікації становив 14,50грн за 1 долар США.

Товар за даною специфікацією поставлено згідно видаткової накладної №АГ-0000350 від 06.10.2014 на суму 48 250,00грн.

Як узгоджено сторонами у пункті 3.2 Договору, у тому випадку, коли долар США/євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/євро на день укладення договору, сторони для визначення суми належної до сплати використовують формулу-С=А1/А2*В, де:

- 1 загальна сума договору на день перерахування коштів;

- В сума договору на момент підписання;

- А1 (курс міжбанківського валютного ринку до гривні) на день перерахування коштів;

- А2 (курс міжбанківського валютного ринку долар -12,25; євро 16,90 до гривні) на день підписання договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору сторони при підписанні даного договору домовились, що у випадку зміни курсу, згідно пункту 3.2 вказаного Договору, перерахунок вартості продукції здійснюється продавцем в односторонньому порядку і є обовязковим для виконання покупцем.

Цим рішенням встановлено, що відповідач з настанням строку оплати виконав взяті на себе зобовязання з оплати товару лише частково і з порушенням встановлених строків оплати, неоплаченою є частина поставлено товару у сумі 503172,06грн, і заборгованість у цій сумі стягнута з відповідача.

Зазначеним рішенням також частково задоволені вимоги ТОВ «Піраміда-Агро» про стягнення донарахування заборгованості за поставлений товар з урахуванням зміни курсу долара США по відношенню до гривні у сумі 22747,00грн за товар, який був оплачений з порушенням встановлених Договором строків оплати. В іншій частині донарахувань, а саме на вартість товару, по якому заборгованість на день винесення рішення у справі №911/5042/14 ще не була оплачена, суд у вимогах відмовив з посиланням на те, що курс долара США по відношенню до гривні згідно Договору має братись до уваги на день перерахування коштів, а не на день подання позову, як це зроблено і заявлено позивачем.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.04.2016 у справі №911/75/16 за позовом ТОВ «Піраміда-Агро» до ТОВ «Компанія «Агровей» про стягнення збитків у звязку із зміною курсу долара у сумі 340403,85грн, які нараховані на вартість товару, заборгованість по оплаті якого стягнута рішенням від 13.01.2015 у справі №911/5042/14, яка розрахована з урахуванням курсу на день фактичної оплати цієї заборгованості по договору товарного кредиту №18 від 15.04.2014 на виконання рішення у справі №911/5042/14, встановлено, що відповідач оплатив суму боргу, визначену та стягнуту за цим рішенням суду, у розмірі 180,00 грн 23.06.2015, у розмірі 200 000,00 грн 31.07.2015, у розмірі 70 000,00 грн 05.08.2015, у розмірі 30 000,00 грн 12.08.2015, у розмірі 60 000,00 грн 11.09.2015, у розмірі 50 000,00 грн 15.09.2015, у розмірі 50 000,00 грн 22.09.2015, у розмірі 60000,00грн 08.10.2015, у розмірі 67 730,71 грн 16.11.2015 та у розмірі 16 878,04 грн 23.11.2015.

Предметом позову у справі №911/75/16 є, зокрема, вимоги про стягнення 340403,85грн збитків у звязку зі зміною курсу долара США, у задоволенні яких суд відмовив з тих підстав, що це за правовою природою є заборгованістю, а не збитками.

У справі, що розглядається (№911/2801/16) предметом спору є вимога ТОВ «Піраміда-Агро» до ТОВ «Компанія «Агровей» про стягнення заборгованості у сумі 340403,85грн, що становить сума донарахувань на вартість товару, заборгованість по оплаті якого стягнута рішенням від 13.01.2015 у справі №911/5042/14, яка розрахована з урахуванням курсу на день фактичної оплати цієї заборгованості.

Пунктом 2 частини першої статті 80 господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як вбачається з викладеного вище, сторонами спору у справах №911/5042/14, №911/75/16 і №911/2801/16 є одні і ті ж самі ТОВ «Піраміда-Агро» і ТОВ «Компанія «Агровей».

Однак, предмет спору стягнення заборгованості у вигляді донарахувань у звязку із зміною курсу долара по відношенню до курсу гривні у справі №911/5042/14 і у справі №911/2801/16, яка нарахована на несплачену на день звернення з позовом у цій справі вартість товару з урахуванням курсу на день звернення з позовом, заявлений на підставі (обставини) того, що в цій сумі заборгованість не оплачена, а у справі №911/2801/16 предметом спору є заборгованість у вигляді донарахувань у звязку із зміною курсу долара по відношенню до курсу гривні, яка розрахована з урахуванням курсу на день фактичної оплати.

Тобто, в цих справах позивачем визначені різні підстави спору.

У справі №911/75/16 заявлені вимоги про стягнення збитків, а тому предмети позову у цій справі і у справах №911/5042/14 і №911/2801/16 є різними.

Таким чином зазначені справи відрізняються одна від одної в одному випадку по підставах позову, в іншому по предмету спору, а тому підстави для припинення провадження у справі №911/2801/16 відсутні.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено статтею 175 ГК України.

Згідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом виконання зобовязань, яке визначено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 712 ЦК України, що регулює відносини сторін при поставці, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, що передбачено вказаною нормою.

Так, згідно статті 692 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (пункт 1 частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, втім, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання також в іноземній валюті.

Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 694 цього Кодексу договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

При укладенні договору сторонами змінено загальне правило, відповідно до якого товар, переданий за договором купівлі-продажу, оплачується після його прийняття, шляхом встановлення іншого строку оплати у пункті 2.1 договору, який відсилає до специфікацій.

Таким чином, умовами договору сторонами узгоджено можливість зміни ціни товару.

Отже, зміна ціни товару позивачем є правомірною, оскільки це передбачено договором, який у даному випадку, виходячи з наведених норм права, не суперечить чинному законодавству, яке дозволяє встановлювати за домовленістю сторін у договорі порядок зміни ціни.

За таких обставин суд вважає правомірним донарахування відповідачем заборгованості у вигляді донарахувань у звязку із зміною курсу долара по відношенню до курсу гривні на вартість товару, заборгованість по оплаті якого була стягнута рішенням господарського суду Київської області від 13.01.2015 у справі №911/5042, і яка розрахована з урахуванням курсу на день фактичної оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості суд визнав його вірним, а тому вимога про стягнення заборгованості у сумі 340403,85грн підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агровей» (код 38286727) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (код 38553519) заборгованість у сумі 340403,85грн (триста сорок тисяч чотириста три грн.. 85коп) та витрати по сплаті судового збору у сумі 5106,06грн (пять тисяч сто шість грн.. 06коп).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 15.11.2016.