ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.11.2016 Справа № 904/10713/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області. м. Дніпро в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Відповідача -1: Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" м. Київ

Відповідача -2: Акціонерного товариства "БТА Банк", м. Алмата, Республіка Казахстан

про визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернувся до господарського суду з позовом до Відповідача -1: Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" та Відповідача -2: Акціонерного товариства "БТА Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.04.2016р.

Під час перевірки та підготовки даного позову до розгляду судом встановлено, що позовна заява подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), а тому вона підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Першим заступником прокурора Дніпропетровської області не додано до позовної заяви підтвердження підстав для здійснення ним представництва у суді інтересів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

До позовної заяви прокурором додано лист за вих. № 05/1-937вих16 від 14.11.2016р., яким позивач повідомляється про представництво його інтересів у суді. У доданому до позовної заяви описі вкладення від 18.11.2016р., що підтверджує направлення копії позовної заяви на адресу позивача, вказано, що на адресу позивача направлено також повідомлення про пред'явлення. При цьому, у матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутнє підтвердження згоди позивача на представництво його інтересів прокуратурою у суді.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача. За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи норми вищецитованого законодавства та ненадання заявником доказів надання йому згоди суб'єктами владних повноважень на представництво інтересів держави у суді, суд позбавлений права перевірити та підтвердити наявність таких підстав. З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про те, що перший заступник прокурора Дніпропетровської області передчасно звернувся до суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, не надавши при цьому доказів наявності повноважень на таке звернення на час подання позовної заяви.

Виявлений судом факт має наслідком повернення поданої першим заступником прокурора Дніпропетровської області позовної заяви у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу, що за аналогією підпадає під дію пункту першого цієї статті.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 1 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 40 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 3127 від 15.11.2016р. на суму 1 378,00 грн.

Суддя ОСОБА_1