ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа № 904/5254/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 04.08.2016 року);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №01-16юр/4176 від 30.05.2016 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2668Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №904/5254/16,

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис", м. Дніпропетровськ,

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

про визнання недійсним договору банківського рахунку № 1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (далі-відповідач), у якому просить суд визнати недійсним договір банківського рахунку № 1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір банківського рахунку № 1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005 укладений від імені АКБ "Базис" та підписаний директором структурного підрозділу АКБ "Базис" - Першої Харківської філії ОСОБА_3 на підставі довіреності КПД-1649 від 26.04.2004 року, яка мала строк дії 1 рік, у зв'язку з чим закінчила свою дію 26.04.2005 року. Позивач вважає, що директор Першої Харківської філії ОСОБА_3 не мав 14.11.2005 року повноважень укладати та підписувати договір банківського рахунку № 1272/3-2/3/14/11.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року передано позовну заяву № 1120 від 21.06.2016 року Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (м. Дніпропетровськ) до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків) про визнання договору банківського рахунку №1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005 року недійсним за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області в порядку ст.17 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №904/5254/16 (суддя Сальникова Г.І.) в позові відмовлено в повному обсязі.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №904/5254/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 року апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 31.10.2016 року.

25.10.2016 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10798) в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду від 31.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 14.11.2016 року.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 14.11.2016р. представник позивачів просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача оголосив свою позицію по справі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

14.11.05 р. між Публічним акціонерним товариством "АКБ "Базис" (банк), в особі директора Першої Харківської філії АКБ "Базис" ОСОБА_4 та Акціонерною компанією "Харківобленерго", в особі голови правління ОСОБА_5, укладено договір банківського рахунку №1272/3-2/3/14/11, за п.1.1. якого банк (відповідач) відкриває клієнту (позивачеві) поточний рахунок у національній валюті №72, відповідно до Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої Постановою Правління національного банку України №492 від 12.11.03 р., та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Позивач, вважаючи, що директор Першої Харківської філії АКБ "Базис" ОСОБА_4 не мав повноважень 14.11.2005 року укладати та підписувати вищевказаний договір, звернувся до господарського суду про визнання недійсним договору банківського рахунку №1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивач, без жодних заперечень та зауважень, упродовж тривалого часу діяв, свідомо виконуючи умови цього договору, тим самим вчиняв дії щодо його схвалення, а отже, сама по собі відсутність повноважень на укладення від імені товариства спірного договору не створює підстави для визнання цього договору недійсним, оскільки за фактичними обставинами справи договір не тільки прийнято до виконання, але і значною мірою виконано.

Крім того, місцевим судом застосовано наслідки спливу строків позовної давності.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з оглядку на наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківська діяльність (в редакції на момент укладання спірного договору) залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Підрозділ банку структурна одиниця банку, що не має статусу юридичної особи і виконує функції, визначені банком.

Філія банку відокремлений структурний підрозділ банку, що не має статусу юридичної особи і здійснює банківську діяльність від імені банку.

Уповноважена особа банку особа, яка на підставі статуту чи угоди має повноваження представляти банк та вчиняти від його імені певні дії, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 6.9. статуту ПАТ «АКБ «Базис» без довіреності здійснювати дії від імені Банку вправі лише Голова Правління Банку.

Договір від 14.11.2005р. від імені АКБ «Базис» укладений та підписаний директором структурного підрозділу АКБ «Базис» - Першої Харківської філії ОСОБА_4. При цьому в договорі зазначено, що ОСОБА_4 діяв на підставі Довіреності з реєстраційним номером КПД-1649 від 26.04.2004р.

Довіреність КПД-1649 від 26.04.2004р., яка була видана від імені АКБ «Базис» на імя ОСОБА_4 та вказується у договорі від 14.11.2005р., мала строк дії 1 рік, у звязку з чим закінчила свою дію 26.04.2005р.

Із зазначеного вбачається, що представник ОСОБА_4 діяв від імені АКБ «Базис» без достатніх повноважень.

Також, у справі міститься відповідь приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вих № 1323/01-16 від 26.08.2016р., в якій зазначено, що довіреності, видані на імя ОСОБА_4, які підтверджують його повноваження на укладання договорів станом на 18.08.2005р., нею не посвідчувались. (т.1 а.с.201).

Приватним нотаріусом ОСОБА_6 до матеріалів справи було надано повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей, в тому числі персональні дані особи, на яку її було видано, що підтверджує повноваження ОСОБА_4. (т.1 а.с.150-198).

Зі вказаного витягу вбачається, що нотаріально посвідчена довіреність від ПАТ «АКБ «Базис» рег. № КПД-1649 від 26.04.04р. або довіреність з іншим реєстраційним номером та датою на імя ОСОБА_4 в Єдиному реєстрі довіреностей відсутня.

За твердженням апелянта, усі довіреності, які видавалися ПАТ «АКБ «Базис» на своїх представників, що уповноважувались на укладення договорів від імені банку, посвідчувались нотаріально.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 237 Цивільного кодексу України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч. 1 ст. 238 Цивільного кодексу України).

Необхідною умовою здійснення юридичних дій представниками є наділення їх певним обсягом повноважень. Повноваження це субєктивні права представника на здійснення правомірних юридичних дій від імені особи, яку представляють. Повноваження представника встановлюються особою, яку представляють, законом, актом органу юридичної особи, тощо.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє.

Як вбачається зі статей 246, 247 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу, може бути визнаний судом недійсним.

Враховуючи те, що від імені ПАТ «АКБ «Базис» у спірному правочині діяв представник, довіреність на якого була видана на один рік, та на момент вчинення правочину цей термін вже сплив, слід дійти висновку про те, що такий представник діяв за відсутності повноважень.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

В даному разі представник, що діяв від імені АКБ «Базис» не був повноважним представником згідно статуту, а діяв виключно на підставі довіреності. Відповідач мав змогу пересвідчитись в наявності або відсутності відповідних повноважень при укладенні договору, дослідити питання строку дії такої довіреності. Тобто, в даному випадку третя особа мала пересвідчитись у тому, що контрагент має достатній обсяг дієздатності для укладення договору.

Крім того, місцевим судом було зазначено, що обставини щодо недійсності правочину вже були розглянуті господарським судом Дніпропетровської області в рамках справи № 904/3714/16 за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» про стягнення 226558,11 грн. за договором банківського рахунку №1272/3-2 від 14.11.2005р.

Проте, колегія суддів не погоджується з даною позицією місцевого суду, оскільки у цій справі був інший предмет та підстави позову.

Враховуючи вищевказане, слід зазначити, що господарським судом Харківської області під час розгляду даної справи не надано належної правової оцінки обставинам, які стали підставою для звернення ПАТ «АКБ «Базис» до суду з даною позовною заявою.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права.

В основу рішення суду першої інстанції було покладено одночасно дві підстави для відмови в задоволені позову. Необґрунтованість позовних вимог, та сплив строку позовної давності, що є взаємовиключними обставинами для відмови в задоволені позову.

Відповідно до п. 2.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Застосування двох взаємовиключних підстав, як це було застосовано судом першої інстанції, не допускається.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статей 256, 257, частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що Правлінням Національного банку України 20.04.2012 р. прийнято постанову №168 «Про призначення тимчасової адміністрації в ПАТ «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» (місто Харків)», згідно з якою Національний банк України, призначив в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 23.04.2012 р. до 23.10.2012 року.

23.08.2012 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» (м. Харків)», відповідно до якої вирішено з 28.08.2012 р. відкликати банківську ліцензію та ініціювати процедуру ліквідації ПАТ «АКБ «Базис».

14.08.2014 р. Окружним адміністративним судом міста Києва визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» (м. Харків).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р. апеляційну скаргу Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014р. по справі № 826/2238/13-а було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014 р. по справі №К/800/55592/14 касаційну скаргу Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р. по справі № 826/2238/13-а було залишено без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Також, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р., яка була залишена без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 р., було зобов'язано Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» припинені з 23.10.2012 року.

Таким чином, у період часу з 28.08.2012 р. по 21.10.2014 р. здійснювалась процедура ліквідації ПАТ «АКБ «БАЗИС».

У грудні 2014 р. Генеральним директором ПАТ «АКБ «БАЗИС» обрано ОСОБА_7

За змістом частини 5 статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущений позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Державна реєстрація змін до установчих документів ПАТ «АКБ «БАЗИС» проведена 30.01.2015 р., державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме, відомостей про керівника Товариства, видів економічної діяльності Товариства проведена 04.02.2015 р. Так як підприємство знаходилось в процедурі ліквідації, постійно приймало участь у судових процесах щодо поновлення своєї діяльності, відбувалися зміни в штаті підприємства, про наявність договору банківського рахунку №1272/3-2/3/14/11 від 14 листопада 2005 року стало відому керівництву ПАТ «АКБ «Базис» в червні 2016 року з позовної заяви АК «Харківобленерго» та доданих копій документів, в т. ч. договору банківського рахунку.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку позовної давності ПАТ «АКБ «БАЗИС».

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Таким чином, встановивши, наявність підстав для задоволення позову, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №904/5254/16 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року у справі №904/5254/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір банківського рахунку №1272/3-2/3/14/11 від 14.11.2005 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "АКБ "Базис" (банк), в особі директора Першої Харківської філії АКБ "Базис" ОСОБА_4 та Акціонерною компанією "Харківобленерго", в особі голови правління ОСОБА_5.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на користь Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Кожемяки, 3, ) 1378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.11.2016 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.