ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 5011-50/9028-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Жукової Л.В.,
Погребняка В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на ухвалу та постанову у справігосподарського суду міста Києва від 02.08.2016 Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 № 5011-50/9028-2012 господарського суду міста Києва
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вомтех"
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Тор"
Провизнання банкрутом
за участю представників сторін: Пасацька В.В. - представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"; Штеренберг О.О. - представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелком Новий" та Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ"; Вірчак В.Г. - представник Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016, зокрема, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ НОВИЙ" про заміну кредитора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Тор"; замінено кредитора - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ НОВИЙ" в частині грошових вимог до боржника на суму 52 955 642,97 грн - вимоги четвертої черги та 622 153,47 грн - вимоги шостої черги; задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора у справі ТОВ "НВЦ "Тор"; замінено кредитора - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ" в частини грошових вимог до боржника на суму 52 948 954,05 грн - вимоги четвертої черги та 621 401,57 грн - вимоги шостої черги. Зобов'язано керуючого санацією боржника Гороховського А.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 02.08.2016 в частині задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просить їх скасувати, в частині задоволення заяв ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора у справі про банкрутство та передати справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів", статей 47, 49, 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статей 65, 74 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ", ТОВ "РІЕЛКОМ" та боржник надіслали відзиви на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", в яких просять відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у відзивах.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржувані судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2012 за заявою ТОВ "Вомтех" порушено провадження у справі № 5011-50/9028-2012 про визнання ТОВ "НВЦ "Тор" банкрутом.

Отже, судом апеляційної інстанції вірно визначено, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону, яка була чинною до 19.01.2013.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2013 замінено кредитора - ПАТ "Омега Банк" його правонаступником - ПАТ "Дельта Банк".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014, ПАТ "Дельта Банк" визнано конкурсним кредитором боржника на суму 107 149 225,06 грн, з яких: 1 073,00 грн - перша черга, 105 904 597,02 грн - четверта черга, 1 243 555,04 грн - шоста черга.

Вказані кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк " до боржника підтверджені такими документами:

- кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007, укладеним між боржником та АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") з відповідними змінами до нього, заборгованість за яким включено до реєстру вимог кредиторів у розмірі 52 948 594,05 грн - четверта черга та у розмірі 621 401,57 грн - шоста черга;

- кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007, укладеним між боржником та АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") з відповідними змінами до нього, заборгованість за яким включено до реєстру вимог кредиторів у розмірі 52 955 649,05 грн - четверта черга та у розмірі 622 153,47 грн - шоста черга.

Ухвалою за результатами попереднього засідання від 14.03.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів.

05.07.2016 ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" звернулось до господарського суду із заявою про заміну сторони у справі про банкрутство ТОВ "НВЦ "Тор" в порядку статті 25 ГПК України, а саме: заміну кредитора ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ", в частині конкурсних вимог за кредитним договором №8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 на суму вимог четвертої черги у розмірі 52 955 642,97 грн та на суму вимог шостої черги у розмірі 622 153,47 грн, посилаючись на частину 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку".

05.07.2016 до господарського суду також звернулось ТОВ "РІЕЛКОМ" із заявою про заміну сторони у справі про банкрутство ТОВ "НВЦ "Тор" в порядку статті 25 ГПК України, а саме: заміну кредитора ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "РІЕЛКОМ", в частині конкурсних вимог за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 на суму вимог четвертої черги у розмірі 52 948 954,05 грн та на суму вимог шостої черги у розмірі 621 401,57 грн, посилаючись на частину 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016, зокрема, задоволено заяви ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора у справі про банкрутство ТОВ "НВЦ "Тор"; замінено кредитора - ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ", в частині грошових вимог до боржника на суму 52 955 642,97 грн - вимоги четвертої черги та 622 153,47 грн - вимоги шостої черги; замінено кредитора - ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "РІЕЛКОМ", в частини грошових вимог до боржника на суму 52 948 954,05 грн - вимоги четвертої черги та 621 401,57 грн - вимоги шостої черги. Зобов'язано керуючого санацією боржника Гороховського А.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

При цьому, суди попередніх інстанцій керувались нормами пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України, статей 11, 36 Закону України "Про іпотеку", статті 25 ГПК України та виходили із такого.

04.02.2015 між ПАТ "Дельта Банк" (Первісний кредитор) та ТОВ "КУА "Скай кепітал менеджмент" (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов'язань ТОВ "НВЦ "Тор" за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.05.2007 із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами, та за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами, а саме: право вимоги за договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007: повернення заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 000 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно з офіційним курсом НБУ становить 83 644 645,00 грн, сплата заборгованості за процентами в розмірі 3 240 310 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно з офіційним курсом НБУ становить 54 206 916,00 грн, сплата заборгованості по комісії в розмірі 14 723,71 грн; право вимоги за договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007: повернення заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 000 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно офіційного курсу НБУ становить 83 644 645,00 грн, сплата заборгованості за процентами в розмірі 3 203 208 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно з офіційним курсом НБУ становить 53 586 245,91 грн.

У подальшому, 11.02.2015 між ТОВ "КУА "Скай кепітал менеджмент" (Первісний кредитор) та ТОВ "Юридична консалтингова служба" (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов'язань ТОВ "НВЦ "Тор" за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 року із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами, а саме: право вимоги щодо повернення заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 000 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно з офіційним курсом НБУ становить 124 202 475,00 грн, сплата заборгованості за процентами в розмірі 3 240 310 доларів США, що станом на дату укладання цього договору згідно з офіційним курсом НБУ становить 80 490 904,36 грн, сплата заборгованості по комісії в розмірі 14 723,71 грн.

Як встановлено судом апеляційної інстанцій у межах наданих йому процесуальним законом повноважень, рішенням господарського суду міста Києві від 30.09.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 в іншій справі господарського суду міста Києва № 910/17428/15 за позовом ТОВ "НВЦ "Тор" до ПАТ "Дельта Банк", ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент" та ТОВ "Юридична консалтингова служба", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ТОВ "РІЕЛКОМ", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у задоволенні позову про визнання спірних договорів про відступлення права вимоги недійсними відмовлено з мотивів їх відповідності вимогам чинного законодавства, у тому числі вимогам Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому преюдиціальністю є обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

За таких обставин встановлений судовим рішенням у справі № 910/17428/15, що набрало законної сили, факт законності спірних договорів про відступлення права вимоги, має преюдиціальне значення для справи, яка розглядається, оскільки преюдиційністю є обов'язковість для всіх судів під час розгляду справ приймати без перевірки й доведення факти, встановлені раніше у якихось справах постановленими рішеннями чи вироками, що набули законної сили. Принцип преюдиційності діє лише стосовно осіб, що брали участь у попередньому й наступному процесах, та їх правонаступників.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів Вищого господарського суду України відхиляє викладені у касаційній скарзі доводи ПАТ "Дельта Банк" про невідповідність спірних договорів про відступлення права вимоги вимогам Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Про банки і банківську діяльність", оскільки факт їх правомірності установлено судовим рішення, що набрало законної сили у справі господарського суду міста Києва № 910/17428/15.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій про те, що ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент" набуло у встановленому законом порядку прав кредитора за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 та всіма забезпечувальними договорами, а ТОВ "Юридична консалтингова служба" набуло у встановленому законом порядку прав кредитора за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 та всіма забезпечувальними договорами.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що виконання зобов'язання боржника за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 було забезпечено іпотекою відповідно до укладеного між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (іпотекодержатель) (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") та ТОВ "РІЕЛКОМ" (іпотекодавець) іпотечного договору від 26.11.2007 (реєстровий номер 115), за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку належні йому майнові права на право вимоги отримання у власність нерухомості, яка будується, а саме: майнові права на право вимоги отримання у власність нежилих (офісних) приміщень, які складаються з кімнат з наступними кодами: 202 - 5,13 кв.м., 207 - 34,33 кв.м., 218 - 2,20 кв.м., 219 - 8,42 кв.м., 220-2,20 кв.м., 221 - 12,55 кв.м., 222 - 14,53 кв.м., 232 - 1455,81 кв.м., загальною площею 1535,17 кв.м., що знаходяться на 2-му поверсі адміністративного будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 172.

Іпотечним договором від 26.11.2007 (реєстровий номер 115) визначено, що після завершення будівництва і видачі правовстановлюючого документа предметом іпотеки буде нежиле офісне приміщення, яке складається з кімнат з наступними кодами: 202 - 5,13 кв.м., 207 - 34,33 кв.м., 218 - 2,20 кв.м., 219 - 8,42 кв.м., 220 - 2,20 кв.м., 221 - 12,55 кв.м., 222 - 14,53 кв.м., 232 - 1455,81 кв.м., загальною площею 1535,17 кв.м., що знаходяться на 2-му поверсі адміністративного будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 172.

Також, 26.11.2007 між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (іпотекодержатель) (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") та ТОВ "РІЕЛКОМ" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір (реєстровий номер 117), відповідно до якого для забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку належні йому майнові права на право вимоги отримання у власність нерухомості, яка будується, а саме: майнові права на право вимоги отримання у власність нежилих (офісних) приміщень, які складаються з кімнат і наступними кодами: 101 - 12,28 кв.м., 101.1 - 11,99 кв.м., 102 - 62,73 кв.м., 104 - 37,94 кв.м., 105 - 4,85 кв.м., 109 - 7,68 кв.м., 110 - 7,68 кв.м., 111 - 2,19 кв.м., 112 - 2,19 кв.м., 113 - 215,63 кв.м., 114 - 939,23 кв.м., загальною площею 1304,39 кв.м., що знаходиться на 1-му поверсі адміністративного будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 172.

Цим іпотечним договором від 26.11.2007 (реєстровий номер 117) передбачено, що після завершення будівництва і видачі правовстановлюючого документа предметом іпотеки буде нежиле офісне приміщення, яке складається з кімнат з наступними кодами: 101 - 12,28 кв.м., 101.1 - 11,99 кв.м., 102 - 62,73 кв.м., 104 - 37,94 кв.м., 105 - 4,85 кв.м., 109 - 7,68 кв.м., 110 - 7.68 кв.м., 111 - 2,19 кв.м., 112 - 2,19 кв.м., 113 - 215,63 кв.м., 114 - 939,23 кв.м., загальною площею 1304,39 кв.м., що знаходиться на 1-му поверсі адміністративного будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 172.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.10.2008 у цивільній справі № 2-5162/08 за ТОВ "РІЕЛКОМ" визнано право власності на наступне нерухоме майно:

нежиле (торгівельно-офісне) приміщення № 1 (загальною площею 1126,60 кв.м), що знаходиться на другому поверсі в адміністративному будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172;

нежиле (торгівельно-офісне) приміщення № 2 (загальною площею 274,80 кв.м), що знаходиться на другому поверсі в адміністративному будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172;

нежиле (торгівельно-офісне) приміщення № 1а (загальною площею 1551,80 кв.м), що знаходиться на третьому поверсі в адміністративному будинку за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172.

У подальшому, відповідно до розподільчого балансу ТОВ "РІЕЛКОМ", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "РІЕЛКОМ" (протокол № 1/26-10/11 від 26.10.2011), та розшифровки основних засобів, нежиле приміщення № 1а, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172, загальною площею 1551,80 кв.м та нежиле приміщення № 1, що знаходиться з адресою: м. Київ, вул. Горького, 172, загальною площею 1126,60 кв.м були передані ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та обліковувались ним на самостійному балансі товариства. Крім того, Головним управлінням комунальної власності міста Києва було оформлено свідоцтва про право власності на дані приміщення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.03.2014 в іншій господарській справі № 5011-34/1900-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2014, звернуто стягнення на предмети іпотеки за іпотечними договорами (реєстрові номери 115 та 117), а саме:

нежиле приміщення № 1 (один), яке знаходиться на другому поверсі, загальною площею 1126,60 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Горького, 172;

нежиле приміщення № 2 (два), яке знаходиться на другому поверсі, загальною площею 274,80 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Горького, 172;

нежиле приміщення № 1а (один "а"), яке знаходиться на третьому поверсі, загальною площею 1551,80 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Горького, 172.

За рахунок звернення стягнення на вказані предмети іпотеки, які належали на праві власності ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ", задоволено грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 у розмірі 8 049 101,16 дол. США.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.11.2015 у справі № 5011-34/1900-2012 здійснено процесуальне правонаступництво, а саме замінено позивача - ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником - ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент".

02.03.2016, в позасудовому порядку ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент" прийняло у власність іпотечне майно на підставі застережень про задоволення вимог іпотекодержателя, які містились у вказаних іпотечних договорах (реєстрові номери 115 та 117), що підтверджується наявною у матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Отже, ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент" 02.03.2016 задовольнило свої вимоги кредитора до ТОВ "НВЦ "Тор" за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007, шляхом набуття права власності на майно майнового поручителя ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ".

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що виконання зобов'язань боржника за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 було забезпечено, у тому числі іпотекою нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення за адресою м. Київ, вул. Анрі Барбюса 5-В, загальною площею 1769,8 кв.м. на підставі іпотечного договору № 3506 від 18.06.2007, укладеного між АКБ "ТАС-Комерцбанк", як іпотекодержателем (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Омега Банк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") та ТОВ "РІЕЛКОМ", як іпотекодавцем.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 21.01.2016 ТОВ "Юридична консалтингова служба" задовольнило свої вимоги кредитора до ТОВ "НВЦ "Тор" шляхом позасудового звернення стягнення на майно майнового поручителя ТОВ "РІЕЛКОМ", а саме - шляхом набуття права власності на нежитлові приміщення за адресою м. Київ, вул. Анрі Барбюса 5-В, загальною площею 1769,8 кв.м. на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в іпотечному договорі № 3506 від 18.06.2007, зі змінами, внесеними, зокрема, договором про відступлення права вимоги від 11.02.2015.

Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати в тому числі передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону (абз.1 ч.3 ст.36 Закону).

Частиною 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин та відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку", колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ТОВ "Компанія з управління активами "Скай кепітал менеджмент" не має права в подальшому вимагати від боржника - ТОВ "НВЦ "Тор" виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007, а ТОВ "Юридична консалтінгова служба" не має права вимагати від боржника виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Наведена норма закону узгоджується з положеннями пункту 3 частини третьої статті 512 ЦК України, відповідно до якого кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 51 постанови пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" роз'яснено, що статтею 512 ЦК встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

Отже, майнові поручителі боржника - ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ", втративши в позасудовому порядку право власності на предмети іпотеки, набули всіх прав кредитора ТОВ "НВЦ "Тор" за кредитними договорами № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 та № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 відповідно.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, хоча і при застосуванні неналежних положень Цивільного кодексу України, а саме пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, що передбачає таку підставу зміни кредитора у зобов'язанні іншою особою, як передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення заяви ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" про заміну кредитора - ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 8/71385-Л/2615 від 26.11.2007 в частині грошових вимог до боржника на суму 52 955 649,05 грн - четверта черга та у розмірі 622 153,47 грн - шоста черги, а також для задоволення заяви ТОВ "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора - ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 5/71385-Л/2615 від 16.06.2007 в частині грошових вимог до боржника на суму 52 948 954,05 грн - вимоги четвертої черги та 621 401, 57 грн - вимоги шостої черги.

Що ж до посилання у касаційній скарзі на порушення судом першої інстанції статей 65, 74 ГПК України, яке, на думку скаржника, полягає у не вчиненні суддею необхідних дій по підготовці до розгляду поданих ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ" заяв про заміну кредитора у справі про банкрутство, зокрема щодо завчасного повідомлення первісного кредитора - ПАТ "Дельта Банк" про надходження цих заяв, а також, у порушенні порядку ведення 02.08.2016 судового засідання, то колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає таке.

Із змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та протоколу судового засідання від 02.08.2016 вбачається, що в судовому засіданні брали участь, у тому числі, представники ПАТ "Дельта Банк". У цьому судовому засіданні, суд, роз'яснивши на підставі статті 22 ГПК України права та обов'язки учасників судового процесу, встановивши відсутність будь-яких заяв та клопотань, дослідивши матеріали справи, оголосив ухвалу про задоволення заяв ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора у справі про банкрутство.

Матеріали справи не містять доказів подання ПАТ "Дельта Банк" в порядку ст. 811ГПК України зауважень на протокол судового засідання від 02.08.2016 з приводу допущених у ньому неправильностей або неповноти. Тому, враховуючи, що суд за результатом розгляду усіх матеріалів справи оголосив у судовому засіданні ухвалу про задоволення заяв ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ", про що зазначено у протоколі судового засідання від 02.08.2016, твердження скаржника про те, що 02.08.2016 ці питання судом не розглядались, є безпідставними.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд в судовому засіданні 13 вересня 2016 року, в межах повноважень, що передбачені ст.ст. 91,99,103,105 ГПК України, в процесі перегляду справи, здійснив повторний розгляд справи про банкрутство за участю належно повідомлених представника ПАТ "Дельта Банк", представників боржника, керуючого санацією арбітражного керуючого Гороховського А.В., а також представника ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" та ТОВ "РІЕЛКОМ", що підтверджується протоколом судового засідання суду другої інстанції від 13 вересня 2016 року.

Водночас колегія суддів Вищого господарського суду України враховує те, що право касаційного суду на скасування судових рішень з передачею справи на новий розгляд, відповідно до приписів пункту 3 статті 1119 ГПК України, пов'язане з встановленням касаційною інстанцією факту порушення судом тих норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте таких порушень норм процесуального права при розгляді судами попередніх інстанцій заяв ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" і ТОВ "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора у справі про банкрутство, касаційною інстанцією не встановлено, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування оскаржуваних постанови суду апеляційної інстанції та ухвали господарського суду в частині заміни кредитора ПАТ " Дельта Банк" його правонаступниками ТОВ "РІЕЛКОМ НОВИЙ" і ТОВ "РІЕЛКОМ" - відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 02.08.2016 у справі № 5011-50/9028-2012 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ НОВИЙ" про заміну кредитора та заміни кредитора у справі № 5011-50/9028-2012 Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ НОВИЙ", а також, в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ" про заміну кредитора та заміни кредитора у справі № 5011-50/9028-2012 Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "РІЕЛКОМ" - залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді Л.В. Жукова

В.Я. Погребняк