ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Справа № 904/3827/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №16811/9/28-01-10-12 від 31.08.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №18 від 12.01.2016 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року у справі № 904/3827/16

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС , м Дніпро

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" ОСОБА_3, м Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року у справі № 904/3827/16 (суддя Юзіков С.Г.) позовні вимоги задоволено.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство "ІНТЕРКРЕДИТБАНК", включити кредиторські вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, які несплачені банківською установою щодо несвоєчасного надання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків та здійснення видаткових операцій за рахунками платника податків та по податку на прибуток банківських організацій у загальній сумі 1 134 103,89 грн. до реєстру вимог кредиторів у 7 чергу задоволення.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" на користь Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС 1 378,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що податковий борг відповідача підтверджено належними доказами, тому в межах ліквідаційної процедури банку та відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позов підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального права, зокрема ч.5 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Апелянт зазначає, що кредиторські вимоги позивача заявлено після спливу 30-денного терміну для їх предявлення відповідно до зазначеної ним правової норми, на що суд не звернув увагу.

Також відповідач зазначає на те, що податкові повідомлення-рішення від 16.02.2016 року прийняті позивачем з порушенням строків, передбачених п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України.

Вважає, що заявлені позивачем вимоги є погашеними та просить скасувати рішення суду першої інстанції, в позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апелянта. Зазначає на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.01.2015 року №27 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення від 17.01.2015 року №8 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" строком на 1 рік з 17.01.2015 року по 16.01.2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 23.12.2015 року за № 236 процедуру ліквідації продовжено до 16.01.2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року №4452 встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України № 4452 з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до п. 1 ч. 5 під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону №4452 Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №4452 протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

23.01.2015 року в газеті "Голос України" розміщено інформацію про ліквідацію ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК".

За даними позивача станом на 22.06.2016 року за ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" обліковується податковий борг на загальну суму 1 134 103,89 грн., який складається з наступного:

- штрафи та інші санкції в сумі 2 040,00 грн., у звязку з несвоєчасним наданням банком повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків та здійснення видаткових операцій за рахунками платника податків за податковим повідомленням - рішенням № від 16.02.2016 року;

- штрафні санкції, нараховані за податковим повідомленням рішенням № від 16.02.2016 року по податку на прибуток банківських організацій на суму 51 552,89 грн.;

- 1 080 541,00 грн. податок на прибуток банківських організацій за рахунок несплати узгоджених грошових зобовязань за податковою декларацією № від 06.05.2016 року (термін сплати 20.05.2016 року.)

12.03.2016 року позивач звернувся до ліквідатора ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" із заявою №5197/10/28-01-23-14 про визнання кредиторських вимог позивача та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" ОСОБА_3 листом від 24.04.2016 року за №20/1238/1 повідомлено про те, що термін приймання вимог до реєстру кредиторів закінчився 21.02.2015 року, а заявлені позивачем вимоги задоволенню в процедурі ліквідації не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України № 4452 під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону України.

Згідно з ч. 4 ст. 49 Закону України № 4452 будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції надав належну оцінку дійсним обставинам справи, і, застосувавши положення ч.3 ст. 46 Закону України № 4452, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог. У даному випадку ліквідаційна процедура триває, положення Закону № 4452 передбачають можливість включення у судовому порядку до реєстру вимог кредиторів заявлених позивачем вимог щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що податкові повідомлення-рішення від 16.02.2016 року прийняті позивачем з порушенням строків, передбачених п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України, то зазначеним обставинам суд першої інстанції також надав належну оцінку.

Апелянт не спростував висновок оскаржуваного рішення про те, що відповідач не надав доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, якими визначено податковий борг банку. Таким чином, відповідно пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, вимоги позивача вважаються погодженими.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведена, в її задоволенні слід відмовити, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року у справі № 904/3827/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 14.11.2016 року.