ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р.Справа № 922/3227/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА "Страхування", м. Київ
до Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 41 180,01 грн.
за участю :

Представник позивача - Малахова Ю.А. довіреність № 3804/18 від 16.12.2015;

Представник відповідача - Тобота Ю.А. довіреність № 270 від 18.05.2016;

Фізична особа ОСОБА_1 (третя особа) - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА "Страхування" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Тролейбусне депо № 3" (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 41 180,01 гривень, з огляду на неналежне виконання відповідачем покладеного на нього обов'язку щодо відшкодування збитків в порядку регресу. В якості правових підстав позивач вказує на норми ст.ст. 339, 1172, 1187, ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.09.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/3227/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 жовтня 2016 року.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ОСОБА_1, розгляд справи відкладено на 01 листопада 2016 року.

Ухвалою суду від 01.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 15 листопада 2016 року.

Представники позивача та відповідача, які брали участь в судовому засіданні, додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надали.

ОСОБА_1 (третя особа) правом на участь в судовому засіданні не скористався, витребуваних ухвалою суду документів не надав. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити, з огляду на те, що позивачем не надано звіту незалежного оцінювача про розмір збитків від ДТП як доказ, що підтверджує розмір страхового відшкодування, отже, відсутній обгрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

11 серпня 2016 року між ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (позивач, страховик) та та ОСОБА_4 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №96259а5х, згідно умов якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Suzuki», державний номерний знак «НОМЕР_1» (п. 5 Договору).

Таким чином, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

13 лютого 2016 року у місті Харкові по пр. Науки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Suzuki», державний номерний знак «НОМЕР_1», під керуванням ОСОБА_4, та тролейбуса «Trolza», номерний знак «НОМЕР_2», під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Suzuki», державний номерний знак «НОМЕР_1», було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

Згідно до Рахунку №0-00000140 від 22.02.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Suzuki», державний номерний знак «НОМЕР_1», склала: 43 180 (сорок три тисячі сто вісімдесят) грн. 01 коп.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту №96259а5х від 11.08.2015 року, ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виплатило Страхувальнику страхове відшкодування розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № АХА2016332 від 26.02.2016 року склав: 41 180 (сорок одна тисяча сто вісімдесят) грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 226283 від 29.02.2015 року.

Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання перед Страхувальником згідно умов Договору страхування.

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року по адміністративній справі № 638/3971/16-п вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, який керував тролейбусом «Trolza», номерний знак «НОМЕР_2», що належить Комунальному підприємству "Тролейбусне депо № 3" (далі - Відповідач).

Враховуючи наявність вини водія у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на норми ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач зазначає про наявність в нього права регресної вимоги до відповідача.

26 травня 2016 року позивач звернувся до Комунального підприємства "Тролейбусне депо № 3" з Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Згідно до вручення поштового відправлення 09.06.2016 року, відповідач отримав вищевказану Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу та додані до неї документи.

Оскільки відповідач не відшкодував позивачу в порядку регресу матеріальні збитки, такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічна правова норма закріплена в ст. 16 Закону України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР "Про страхування".

За приписами ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що позивач, як страховик, свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту №96259а5х виконав у повному обсязі, шляхом відшкодування витрат на ремонт автомобіля в сумі 41 180,01 грн.

Учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу (ч.1 ст. 228 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підставами виникнення регресного зобов'язання є виконання боржником свого обов'язку перед кредитором та виконання обов'язку за третю особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з відповідачем - Комунального підприємства "Тролейбусне депо № 3".

За приписами ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем належним чином обґрунтовано розмір шкоди та надано належні докази протиправної поведінки ОСОБА_1, який працював на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди на підприємстві відповідача, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою ОСОБА_1 та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 41 180,01 грн., обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 16, 25, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 979, 993, 1166, 1172, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Тролейбусне депо № 3" (61007, м. Харків, вул. Свистуна, 2-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, , р/р 0300 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 41 180,01 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.11.2016 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа № 922/3227/16.