ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

09 листопада 2016 року Справа № 5016/3702/2011(17/177)

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М., розглянувши матеріали скарги: Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, буд. 48, ) в порядку ст. 121-2 ГПК України

на дії: головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 (01001, м. Київ, вул.Городецького, 13)

по виконанню наказу від 18.06.2012 р., виданого на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 05.06.2012р. в господарській справі №5016/3702/2011(17/177)

за позовом (стягувач): Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, буд. 8, )

до відповідача (боржник): Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, буд. 48, )

про: стягнення недоотриманих коштів через різницю між собівартістю послуг та затвердженими тарифами за період з 01 січня 2007 року по 01 вересня 2011 року у сумі 40359013,71 грн.,

Суддя С.М. Коваль

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від заявника (боржник): представник не зявився;

Від стягувача: представник не зявився;

Від органу ДВС: ОСОБА_2 за довіреністю № 20-22/595 від 30.12.2015;

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника органу ДВС, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2016 р. до господарського суду Миколаївської області від скаржника - Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надійшла скарга за вих.№21/02-34/2746 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 в порядку ст. 121-2 ГПК України.

В обґрунтування заявлених вимог, боржник посилається на те, що Южноукраїнська міська рада є бюджетною установою, тому на підставі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845, рішення про стягнення коштів з Южноукраїнської міської ради повинно виконуватись управлінням Державної казначейської служби України у м.Южноукраїнську, Миколаївської області, а не Державною виконавчою службою України.

Орган ДВС надав заперечення, яким просить відмовити у задоволенні скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, обгрунтовуючи тим, що Южноукраїнська міська рада немає відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби, а тому не є боржником в розумінні якого органи Державної казначейської служби можуть виконувати будь-які рішення. Також під час здійснення виконавчого провадження органом ДВС вживались заходи спрямовані на своєчасне, правильне та повне виконання рішення суду у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У судові засідання стягувач не зявився, письмових мотивацій щодо заявленої скарги суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, представника органу ДВС, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05.06.2012 року по справі № 5016/3702/2011(17/177) позовні вимоги Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області заборгованість по відшкодуванню різниці між собівартістю послуг та затвердженими тарифами за період з 01 січня 2007 року по 01 вересня 2011 року у сумі 40 359 013,71 грн., держмито в сумі 25 500,00 грн. та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 26 532,00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

На виконання рішення суду 18.06.2012 року господарським судом Миколаївської області було видано наказ.

29.09.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання

рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

ОСОБА_1, відкрито виконавче провадження № 48872344 з виконання наказу № 5016/3702/2011(17/177). виданого 18.06.2012 Господарським судом Миколаївської області, про стягнення з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на користь комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» заборгованості по відшкодуванню різниці між собівартістю послуг та затвердженими тарифами за період з 01.01.2007 по 01.09.2011 у сумі 40 359 013.71 грн., держмита в сумі 25 500.0 грн. та 236.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 26 532.00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

04.07.2016 відповідачем винесена постанова про стягнення виконавчого збору на підставі виконавчого документу, наказ №5016//3702/2011(17/177) від 18.06.2012 р. виданого Господарським судом Миколаївської області, у розмірі 2 482 454,40 грн. одночасно державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та

оголошення заборони на його відчуження.

Згідно поданих органом ДВС матеріалів виконавчого проваджень ВП № 48872344, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 04.07.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», з мотивів того, що законодавством України визначено чіткий порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, яким не допускається проведення органом ДВС інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання органом ДВС таких рішень.

Проте, відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6)у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього Закону;

7) наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік обстанин, які є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок) передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктами 24, 25 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи зазначені в п. 6 Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 12 ч.1 ст. 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно ч. 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Южноукраїнська міська рада є бюджетною установою, тому рішення про стягнення коштів з Южноукраїнської міської ради повинно виконуватись управлінням Державної казначейської служби України у місті Южноукраїнську Миколаївської області, а не Державною виконавчою службою України.

У разі наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження, та помилкового надходження виконавчих документів (не за територіальністю або підвідомчістю) державний виконавець виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець неправомірно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження № 48872344, про стягнення виконавчого збору, арешт майна боржника та оголошення на його відчуження ВП №48872344, оскільки діючим законодавством передбачений окремий порядок стягнення коштів з Южноукраїнської міської ради.

Отже, суд визнає доводи скаржника правомірними.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити повністю.

2. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними.

3. Визнати постанову винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ВП №48872344 від 04.07.2016 р. недійсною.

4. Визнати постанову винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №48872344 від 04.07.2016 р. з виконання наказу №5016/3702/2011(17/177) виданого 18.06.2012 господарським судом Миколаївської області недійсною.

Суддя С.М. Коваль