ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2016р. Справа №905/2884/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Слов'янськ

про стягнення заборгованості в сумі 9369,02 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Слов'янськ, про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 9369,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір на поставку теплової енергії №948 від 01.07.2009р., акти-рахунки за період з жовтня 2015р. по квітень 2016р.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: 84107 АДРЕСА_2, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам та учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43 Господарського процесуального кодексу України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.07.2009р. між сторонами був підписаний договір №948 про постачання теплової енергії, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Теплова енергія постачається на об'єкти споживача в обсягах згідно Додатку №2, що є невід'ємною частиною цього договору, на такі потреби: опалення - в опалювальний період, гаряче водопостачання - протягом календарного року, за умовами договору (п.2.1).

Згідно додатку №2 до договору визначено об'єкт теплопостачання: магазин за адресою АДРЕСА_1, площею 71,4 кв.м.

Облік обсягу споживання поставленої теплової енергії здійснюється за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності або пошкодження, обсяг споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом відповідно до теплових навантажень споживач. У разі відсутності у тепловопостачальної організації даних про фактичне споживання теплової енергії відповідно до показників приладів обліку, або ненадання споживачем теплових навантажень, обсяг споживання теплової енергії розраховуються виходячи з опалювальної площі споживача (п.5.1).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності (п.11.1). Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим на наступний рік (п.11.2).

Як встановлено судом, позивачем протягом жовтня 2015р. - квітня 2016р. було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 9369,02 грн. згідно з актами-рахунками із зазначенням об'єму отриманої теплової енергії.

Вказані акти-рахунки №948-10 від 31.10.2015р. на суму 729,90 грн., №948-11 від 30.11.2015р. на суму 1307,47 грн., №948-12 від 31.12.2015р. на суму 1830,88 грн., №948-1 від 31.01.2016р. на суму 2638,98 грн., №948-2 від 29.02.2016р. на суму 1452,89 грн., №948-3 від 31.03.2016р. на суму 1246,38 грн., №948-4 від 30.04.2016р. на суму 162,52 грн. були направлені позивачем на адресу відповідача листом від 31.08.2016р. №А-07/716 (поштова квитанція від 31.08.2016р.).

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Споживач здійснює розрахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання Споживачем акту-рахунку за умовами цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації відповідно тарифів, встановлених п.п.6.1.1- 6.1.2 (п.6.1 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.4).

Споживач сплачує теплову енергію за тарифами, діючими у розрахунковий період (п.6.5 договору).

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 9369,02 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 9369,02 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Слов'янськ про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 9369,02 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (84107 АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320 м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, буд.8-Д, ) заборгованість по теплопостачанню в розмірі 9369,02 грн., судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 22.11.2016р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина