РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016Справа №910/8775/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

До ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» в особі ліквідаційної комісії/ліквідатора

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на сторони позивача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 за дов.;

від відповідача: не з' явився

від третьої особи: не з' явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії ОСОБА_4 включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в загальному розмірі 25 362 821,65грн., як визнану зі сплати заборгованості за Кредитним договором № ВКЛ - 2001831 від 13.10.2010 року, з яких 7 000 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 11 298 670 грн. 67 коп. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 558 150грн.27коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 36 000грн.71коп. -3% річних, 6 440 000грн.00коп. штрафу.

11.08.2016р. позивачем подана до суду заява про уточнення позовної заяви, в якій позивач просить суд зобов'язати відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в загальному розмірі 25 362 821,65грн., як визнану.

21.09.2016р. позивачем подана до суду заява про доповнення до позовної заяви, в якій просить суд зобов'язати відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в загальному розмірі 25 362 821,65грн., як визнану.

Право позивача на зміну предмета позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, в зв'язку з чим подана заява підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб 12.09.2016р. через відділ діловодства суду подав письмові пояснення на позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в яких позовні вимоги про зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача жодного разу в засідання суду не з'явився, Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01014, АДРЕСА_1.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверт з вказаною ухвалою суду було повернуто назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового звязку (за зазначеною адресою не значиться).

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За встановлених обставин справи, відповідач належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

На призначені судові засідання 07.07.2016р, 30.08.2016р. 13.09.2016р. 27.09.2016р. 25.10.2016р. представник відповідача не зявився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив. Конверти з вказаними ухвалами суду були повернуті назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового звязку (за зазначеною адресою не значиться).

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача та третьої особи, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, третьої особи та зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» було укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2001831, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» зобовязується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору надання кредиту здійснюється на умовах, визначених договором в рамках відновленої кредитної лінії в сумі 7 000 000,00грн. зі сплатою 23% річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитної лінії в сумі 7 000 000 гривень 00 коп. зі сплатою 23 відсоток річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитом - 11.10.2013р.

В матеріалах справи наявний доказ (меморіальний ордер №27185482 від 21.10.2010р.) надання кредиту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» згідно кредитного Договору №ВКЛ-2001831 у сумі 7 000 000,00грн.

На момент розгляду справи Відповідач отримані грошові кошти у повному обсязі не повернув, в зв'язку з чим в останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 25 362 821,65грн., з яких 7 000 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 11 298 670 грн. 67 коп. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 558 150грн.27коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 36 000грн.71коп. -3% річних, 6 440 000грн.00коп.штрафу.

Суду доведено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» прийнято рішення про припинення ОСОБА_1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» з 15.03.2016 перебуває в процесі припинення. Засновниками визначено строк до 29.05.2016 для заявлення кредиторами своїх вимог.

Матеріали справи свідчать, що на виконання ст. ст. 105, 112 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 61 Господарського кодексу України 12.04.2016р. ПАТ «Дельта Банк» направило до ТОВ «Сєверодонецьктепло» за адресою, яка зазначена Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01014, АДРЕСА_2 заяву з кредиторськими вимогами, які ґрунтуються на Кредитному договорі №ВКЛ-2001831 від 13.10.2010р. у розмірі 25 362 821,65грн.

За даними УДППЗ «Укрпошта» від 05.05.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» ухилилось від отримання вищевказаного листа, зазначене свідчить про те, що ліквідаційна комісія не розглянула заяву, тому Позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідач в особі ліквідатора мав розглянути Вимогу Позивача протягом місяця з дати отримання, письмово повідомити про результати розгляду заяви і включити суму кредиторської вимоги до проміжного ліквідаційного балансу, а в наступному до ліквідаційного балансу.

Проаналізувавши здійснені позивачем розрахунки, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що нараховані на підставі приписів чинного законодавства та положень укладеного між сторонами кредитного договору.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що кредиторські вимоги позивача досі залишаються не розглянутими, а заявлена та нарахована позивачем сума заборгованості залишається непогашеною.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до п.п.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ч.3 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно ч.6. ст.105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Положеннями п.1 ч.1 ст.110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦК України товариство з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі, у зв'язку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду - у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 8 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Господарський суд зазначає, що встановлений ч. 3 ст. 112 ЦК України місячний строк для звернення кредитора до суду із позовом про оскарження дій ліквідаційної комісії з приводу відмови або ухилення від визнання заявлених грошових вимог розпочинає свій перебіг саме з моменту, коли кредитор дізнався або мав дізнатися про таку відмову юридичної особи, яка ліквідується. При цьому, відмова ліквідаційної комісії обов'язково має бути оформлена відповідним документом, доведеним до відома кредитора.

При цьому, у випадку ухилення ліквідаційної комісії від розгляду своєчасно заявлених вимог кредитора, передбаченим законом способом захисту порушених прав кредитора є звернення до суду із вимогами про зобов'язання боржника, що ліквідується, в особі відповідної ліквідаційної комісії включити документально підтверджені грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача спрямована на захист його прав, як кредитора стосовно ТОВ «Сєверодонецьктепло», шляхом подачі заяви про внесення до проміжного ліквідаційного балансу кредиторської вимоги в сумі 25 362 821,65грн., а за відсутності доказів внесення відповідачем до проміжного ліквідаційного балансу кредиторських вимог банку, його затвердження підприємством, слід зобов`язати останнього вчинити означені дії.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та третьої особи спору, на підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що право позивача на включення в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу, було порушено відповідачем, не спростовано з його сторони належними доказами, тому обраний позивачем спосіб захисту порушеного права визнається судом таким, що відповідає приписам чинного законодавства та здатний порушене право відновити.

Отже, оскільки позовні вимоги обґрунтовані, вони підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 15, ) в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зі сплати заборгованості за Кредитним договором №ВКЛ-2001831 від 13.10.2010 року в розмірі 25 362 821,65грн., з яких 7 000 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 11 298 670 грн. 67 коп. - прострочена заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 558 150грн.27коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 36 000грн.71коп.-3% річних, 6 440 000 грн.00коп. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сєверодонецьктепло» (01014, АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд.36-Б, ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.11.2016

Суддя І.І. Борисенко