ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 листопада 2016 р. Справа № 909/422/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону

вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018

в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області

вул. Сахарова, 23а, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району

вул. Національної Гвардії, 14-г, м. Івано-Франківськ, 76018

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 207 176,76 грн.

за участю:

від прокуратури: Негрич Н.М. - прокурор військової прокуратури, (службове посвідчення №033485 від 18.05.2015 р.);

від позивача: Голубчак Н.В. - представник, (довіреність №50-1946вих.16 від 01.06.2016 р.);

від відповідача: Богак О.М. - представник, (довіреність №2/1443 від 15.11.2016 р.); Єрмакова І.І. - представник, (довіреність №11/1534 від 30.12.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2016 року задоволено позовні вимоги Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 207 176 грн. 76 коп.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2016р. у справі № 909/422/16 скасовано в частині стягнення з Івано-Франківської КЕЧ району на користь держави, в особі Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 56 637 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. В решті частині рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2016 року у справі №909/422/16 залишено без змін. Стягнуто з Івано-Франківської КЕЧ району на користь держави, в особі Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 150 539 грн. 76 коп.; стягнуто з Івано-Франківської КЕЧ району на користь Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону судовий збір в розмірі 2 258 грн. 65 коп. за розгляд в суді першої інстанції; стягнуто з Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону на користь Івано-Франківської КЕЧ району судового збору в розмірі 934, 25 грн. за перегляд рішення в апеляційному порядку.

На виконання Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року господарським судом видано судові накази №1030 від 08.11.2016 року, №1031 від 08.11.2016 року, №1031 від 08.11.2016 року.

02.11.2016 року Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району подала до суду заяву про розстрочку виконання судового наказу вх.№11/1391 від 01.11.2016 року (вх.№11133/16 від 02.11.2016), відповідно до якої просить суд розстрочити виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року терміном на 24 місяці, рівними частинами щомісячно.

Ухвалою суду від 08.11.2016 року призначено вказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 15.11.2016 року.

В судове засідання представники сторін з`явилися.

Представник відповідача вимоги заяви про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного суду підтримав в повному обсязі.

Представник позивача Державної екологічної інспекції проти заяви про розстрочку заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні вказану заяву, вислухавши пояснення представників сторін, враховуючи вимоги діючого законодавства - суд в спірному випадку дійшов таких висновків.

Згідно з п. 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред`явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом (п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9).

Відповідно до п. 7.2. зазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Доказом існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про фінансові результати, тощо), достовірність якої підтверджена належними засобами.

В обґрунтування своїх вимог відповідач вказав на те, що на даний час на території обслуговування Івано-Франківської КЕЧ району відновлюється військове містечко №1 в м. Коломия, смт. Делятин та с. Ценжів Івано-Франківської області (формується військова частина польова пошта В3950). Крім того, за словами відповідача, військовою комендатурою військових сполучень залізничної дільниці та станції Івано-Франківськ проводиться робота по організації та оформленню військових команд для осіннього призову 2016 року та забезпечення навантаження ешелону та транспорту.

Також, Івано-Франківською КЕЧ здійснюються виплати відрядних витрат учасникам АТО, компенсації за піднайм житла військовослужбовцям, закупівля матеріалів для проведення поточного ремонту приміщень новостворених військових частин, які приймають участь в АТО в Луганській та Донецькій областях. За словами відповідача, стягнення з Івано-Франківської КЕЧ району своєї суми збитків відразу не дасть змогу продовжувати відновлення військових містечок.

Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, як і не містить переліку виняткових випадків відстрочки або розстрочки виконання рішення. У кожному конкретному випадку це згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України є оцінкою судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, враховуючи характер спору, специфіку господарської діяльності боржника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви сторони про розстрочку виконання рішення суду частково, а саме: розстрочити виконання Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.01.2016 року по справі №909/422/16 терміном на дванадцять місяців. Приймаючи таке рішення суд виходить із наявності підстав щодо неможливості негайного виконання постанови суду та необхідності сторони мобілізувати всі ресурси для виконання постанови суду.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Івано-Франківської КЕЧ району /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 14-г/ про розстрочку виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року по справі №909/422/16 задоволити частково.

2. Розстрочити виконання Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року у справі №909/422/16 терміном на дванадцять місяців за наступним графіком:

- з листопада 2016 року по вересень 2017 року включно - щомісячно по 12 811 грн. 05 коп. (дванадцять тисяч вісімсот одинадцять гривень п`ять копійок);

- жовтень 2017 року - 12811 грн. 11 коп. (дванадцять тисяч вісімсот одинадцять гривень одинадцять копійок).

Ухвала про розстрочку рішення суду може бути оскаржена у встановленому порядку.

Суддя Фрич М. М.