ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа № 914/1677/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л. Ю.

та представників сторін:

стягувача ОСОБА_2В (в режимі відеоконференції, довіреність від 02.03.2016);

боржника не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь», б/н від 05.10.2016 (вх. №01-05/5017/16 від 25.10.2016)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 про часткове задоволення заяви ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.08.2016 у справі № 914/1677/16 про стягнення 156 960грн основного боргу, 4 426,26грн пені та 2420,79грн судового збору

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь», м. Дніпро

боржник: Приватне акціонерне товариство «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.08.2016 у справі № 914/1677/16 позов ТОВ «Донецькспецсталь» до ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 156 960,00грн основного боргу, 4 426,26грн пені та 2420,79грн судового збору.

На виконання названого рішення, яке набрало законної сили, виданий наказ від 19.09.2016 № 914/1677/16.

20.09.2016 ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» звернулося до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.08.2016 у справі № 914/1677/16 до 01.04.2017.

Заява обґрунтована важким фінансовим становищем товариства, яке зумовлене неплатежами, в основному державних підприємств Укрзалізниці. Станом на 01.09.2016 дебіторська заборгованість становить 5 646 000,00грн, а заборгованість товариства перед працівниками по зарплаті за серпень 2016 року становить 5 000 000,00грн. При цьому кошти на рахунках для виплати зарплати відсутні. На підприємстві також відсутні кошти для сплати ПДВ в сумі 3 000 000,00грн, збитки товариства за 1-ше півріччя 2016 року склали понад 23 000 000,00грн.

Крім того, боржник вказує, що у звязку з неповним визначенням рухомого складу для Укрзалізниці на 2016 рік на заводі запроваджено з 01.01.2016 по 31.12.2016 неповний робочий тиждень з додатковим вихідним днем (пятниця) для всіх працівників. За твердженнями боржника, примусове виконання рішення на даний момент може призвести до повної зупинки роботи підприємства та невиконання виробничого плану, який є стратегічно важливим для економіки країни.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 у справі № 914/1677/16 (суддя Фартушок Т.Б.), з урахуванням ухвали від 20.10.2016 про виправлення описки(суддя Галамай О.З.), заяву ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» задоволено частково. Відстрочено виконання рішення суду до 01.01.2017.

При відстроченні виконання рішення суду до 01.01.2017 суд першої інстанції погодився з доводами боржника та дійшов висновку про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Стягувач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку. Скаржник вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки він не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, ухвали суду не отримував. Поряд з тим, вказує, що суд не перевірив строки формування дебіторської заборгованості, на яку посилається боржник; не врахував співвідношення дебіторської заборгованості із загальною заборгованістю відповідача перед позивачем, яка на дату подання апеляційної скарги становить 2 459 011,76грн; не перевірив існування інших рахунків відповідача у банківських установах. На думку скаржника, ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» не доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Крім того, стягувач звертає увагу на те, що при розгляді судом спору по суті відповідач не направив свого представника в жодне судове засідання, не подав заперечень на позов, не запропонував укласти мирову угоду, розстрочити чи відстрочити погашення боргу. Стверджує, що із відкритих джерел йому відомо, що боржник веде активну господарську діяльність, зокрема, 05.10.2016 виступив замовником закупівель на суму 30 000 000,00грн, що аж ніяк не свідчить про важкий фінансовий стан.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9, з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо ( п.7.2).

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви тощо ( п.7.3).

Отже, заява про надання відстрочки виконання рішення розглядається судом у 10-денний строк у судовому засіданні з викликом сторін, які в обовязковому порядку мають бути повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Як розяснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, з наступними змінами і доповненнями, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання ( п.3.9).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду ( п.3.9.1).

У випадках коли ухвала про порушення провадження у справі не може бути вручена стороні у зв'язку з обмеженим строком розгляду, належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи може вважатися телефонограма суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони. При цьому зазначена ухвала надсилається сторонам в обов'язковому порядку (п.3.9.1 -1).

Як вбачається з матеріалів справи, заява боржника про надання відстрочки виконання рішення прийнята судом першої інстанції до провадження згідно з ухвалою від 21.09.2016, призначена до розгляду на 27.09.2016. Повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення ( а.с.77) підтверджено, що названа ухвала надіслана судом сторонам 22.09.2016, вручена стягувачу 07.10.2016. Заява розглянута без участі представника стягувача.

Витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень підтверджено, що до відділення поштового звязку м. Дніпра ухвала надійшла 26.09.2016 о 19год 45 хв, перший раз 29.09.2016 не була вручена адресату, а фактично була вручена 07.10.2016.

Таким чином, з урахуванням 10-денного строку розгляду заяви про відстрочку виконання рішення, встановленого ч.1 ст. 121 ГПК, дати винесення ухвали про прийняття заяви до розгляду (21.09.2016), дати призначення судового засідання (на 27.09.2016), місцезнаходження стягувача (м. Дніпро) та нормативних строків пересилання рекомендованих поштових відправлень між обласними центрами України - Д + 4 ( Д день відправки), встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 N 958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 р. за N 173/24950, апеляційний суд вважає, що належним способом повідомлення стягувача про розгляд заяви про відстрочку виконання рішення було б надіслання стягувачу відповідної телефонограми.

Відтак апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає, що стягувач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду судом першої інстанції заяви боржника.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 104 ГПК порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Крім того, відстрочка надається судом у виняткових випадках, за наявності конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Такими обставинами стосовно юридичної особи можуть бути: наявна загроза банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про недоведеність боржником наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки боржником не доведено та не подано доказів на підтвердження загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійного лиха чи інших надзвичайних подій.

Додану боржником до заяви інформацію ПАТ «Кредобанк» та філії АТ «Укрексімбанк» про відсутність коштів на зарплатних рахунках боржника не можна вважати належним та допустимим доказом відсутності у боржника коштів, необхідних для виконання рішення суду, оскільки боржник не подав переліку всіх його рахунків, відкритих у фінансових установах, та доказів наявності чи відсутності коштів на цих рахунках. Слід зазначити, з матеріалів справи вбачається, що боржник має близько 40 рахунків, відкритих у різних фінансових установах.

Довідка боржника про наявність дебіторської заборгованості не свідчить про неможливість виконання рішення суду. Наявність у боржника збитків за 1-ше півріччя 2016року це лише результат господарської діяльності за певний період станом на певну дату, який в будь-який наступний проміжок часу може змінитися, тому не може бути доказом неможливості виконання рішення суду чи загрози банкрутства станом на 27.09.2016.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу від 27.09.2016 належить скасувати, у задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на боржника.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.09.2016 у справі №914/1677/16 скасувати, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» про відстрочку виконання рішення відмовити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», ідентифікаційний код 00740599, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Залізнична, 1А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь», ідентифікаційний код 36560849, місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, пр. Карла Маркса,5, поверх 3, - 1378,00грн на відшкодування судового збору.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 16.11.2016.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко