ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016р. Справа№ 914/2351/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П., при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Ірокс», м. Львів,
до відповідача:Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.Шарван ОСОБА_1, м. Львів, ОСОБА_2, м. Львів, 3.Коломієць ОСОБА_3, м. Львів, 4.Максимів ОСОБА_4, м. Львів, ОСОБА_5, м. Львів,
про: визнання недійсним та скасування рішення №28 р/к від 22.07.2016 р. у справі №1-02-18/2016.
Представники:
позивача: ОСОБА_6 представник (довіреність від 12.01.2016 р.), ОСОБА_7 представник (довіреність від 22.04.2016 р.),
відповідача:ОСОБА_8 представник (довіреність від 28.01.2016 р. №13/08-104),
третьої особи 1:не зявився,
третьої особи 2:не зявився,
третьої особи 3:ОСОБА_9 представник (довіреність від 13.01.2015 р.),
третьої особи 4:ОСОБА_10,
третьої особи 5:не зявився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 27, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного акціонерного товариства «ІРОКС» до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення №28 р/к від 22.07.2016 р. у справі №1-02-18/2016. Ухвалою суду від 16.09.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.10.2016 р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.10.2016 р. розгляд справи відкладено на 09.11.2016 р., залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколі суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач неправомірно прийняв рішення про визнання дій позивача такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції (порушення, передбачене ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку із забезпечення електричної енергії споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка, у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс» у вигляді бездіяльності Товариства (не звернення до енергопостачальника стосовно розпуску загально-будинкового обліку електричної енергії та не переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус №25, 25а) на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, що призвело до укладення договорів «Про надання послуг з електропостачання та водопостачання» між ЖЕК ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями будинку №418 у м. Львові, які суперечать чинному законодавству, зокрема ПКЕЕН), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. За вказане правопорушення до позивача застосовано штраф у відповідності до ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 60.000,00 грн.

Поданою позовною заявою позивач вважає, що ним не вчинялось порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачене ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 цього закону, та просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. №28р/к.

03 листопада 2016 року до суду за вх.№43885/16 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким він проти позову заперечив повністю.

08 листопада 2016 до суду за вх.№44318/16 від третіх осіб надійшли спільні письмові заперечення на позовну заяву, в яких вони просять суд відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представники позивача зявились, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та надали усні пояснення по суті справи.

В судове засідання представник відповідача зявився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві та надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання представник третьої особи 3 та третя особа 4 зявились, інші представник третіх осіб в судове засідання не зявились, представник третьої особи 3 та третя особа 4 підтримали свої спільні заперечення на позовну заяву та надали суду усні пояснення по суті справи.

Представник позивача в судовому засіданні подав усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання письмових пояснень на відзив відповідача.

Представник відповідача проти поданого усного клопотання про відкладення розгляду справи заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що в позивача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання письмових заперечень на відзив, крім того розгляд справ вже відкладався за клопотанням позивача.

Присутні представник третіх осіб проти усного клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечили з підстав, наведених представником відповідача.

Суд розглянувши вказане усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи, відмовляє в задоволенні такого клопотання з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 77 ГПК України, дотримання розумності строку розгляду справи (спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви ч. 1 ст. 69 ГПК України) та враховуючи те, що у матеріалах справи наявна достатня кількість доказів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, відповідача та третіх осіб, суд встановив наступне.

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 22.07.2016 року №28р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №1-02-18/2016 (надалі Рішення) (а.с. а.с. 14-23).

Вказаним Рішенням визнано, що:

1. Приватне акціонерне товариство «Ірокс» у часових межах 10.07.2014 22.07.2016 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», із часткою 100 відсотків у часових межах: з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

2. ОСОБА_14 «Ірокс» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене частиною 1 статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс» у вигляді бездіяльності Товариства (не звернення до енергопостачальника стосовно розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та не переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус 25, 25а) на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, що призвело до укладення договорів «Про надання послуг з електропостачання та водопостачання» між ЖЕК ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями будинку №418 по вул. Шевченка, у м. Львові, які суперечать чинному законодавству, зокрема ПКЕЕН), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. Зобовязано ОСОБА_14 «Ірокс» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п. 2 резолютивної частини рішення шляхом проведення в установленому порядку розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією.

4. За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 2 резолютивної частини рішення, відповідно до ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», накладено штраф на ОСОБА_14 «Ірокс» у розмірі 60.000,00 грн.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що розгляд справи №1-02-18/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розпочато згідно з розпорядженням Колегії від 12.04.2016 р. №21рп/к за результатами розгляду заяви власників багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові від 12.01.2016 р. (а.с. а.с. 102-103), щодо бездіяльності ОСОБА_14 «Ірокс», забудовника житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 418, м. Львів щодо здачі в експлуатацію електричних мереж будинку та розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії та в частині переведення мешканців буд. 418 по вул. Шевченка на прямі розрахунки із субєктами господарювання, які надають дані послуги.

ОСОБА_14 «Ірокс» надає послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові шляхом виставлення рахунків мешканцям вказаного будинку за компенсацію спожитої ними електричної енергії через електромережі, що належать Товариству, які в свою чергу підключені до лічильника ОСОБА_14 «Ірокс» за показами якого ОСОБА_14 «Ірокс» здійснює розрахунки з ПАТ «Львівобленерго» згідно діючих тарифів та договору на постачання товариству електроенергії.

ОСОБА_14 «Ірокс» надає послуги із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

При прийнятті оскаржуваного рішення Територіальним відділенням відповідно до Закону України «Про антимонопольний комітет України», статтей 1, 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ОСОБА_9 визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, було проведено аналіз становища ОСОБА_14 «Ірокс» на ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Відповідачем встановлено, що обєктами аналізу щодо визначення становища на зазначеному ринку є: суб'єкт господарювання ОСОБА_14 «Ірокс»; послуги із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

При визначенні товарних меж ринку, ЛОТВ АМК України зазначає.

Товарні межі ринку - товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого.

Товаром, у розумінні абзацу 13 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та згідно пункту 4 ОСОБА_9, є послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Виходячи з вищенаведеного, споживачі (мешканці) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», не мають можливості вибору підприємства, яке надавало б аналогічні послуги на території даного будинку, тобто, споживачі можуть скористатися послугами лише його позивача.

Отже, товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей та умов використання товару є надання ОСОБА_14 «Ірокс» послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Територіальними (географічними) межами ринку вищевказаних послуг є територія будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, що знаходиться у володінні (на балансі) ОСОБА_14 «Ірокс».

Часовими межами ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові визначено період 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

При встановленні бар'єрів вступу на ринок територіальне відділення вказує таке.

Бар'єри вступу, на ринок це обставини, що перешкоджають новим суб'єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб'єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Бар'єрами вступу на досліджуваний ринок є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов'язані із необхідністю отримання дозвільних документів, побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень та тривалого часу.

Споживачами послуг із забезпечення електричною енергією є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Так, відповідач приймаючи своє рішення № 28 р/к визначив, що відповідно до статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» становище ОСОБА_14 «Ірокс» є монопольним (домінуючим) на ринку послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», із часткою 100 відсотків у часових межах: з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

Позивач підтримуючи свої позовні вимоги зазначав наступне.

Оскаржуване рішення прийняте в супереч вимогам чинного законодавства та з неповним зясуванням всіх обставин справи. В позовній заяві позивач зазначає, що не погоджується із наданим відповідачем у своєму рішення визначенням поняттю товар, як послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові. Однак сам зазначає, що ОСОБА_14 «Ірокс» надає послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, шляхом виставлення рахунків мешканцям за компенсацію спожитої ними електричної енергії. Позивач вказує, що між ним та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір про постачання електричної енергії від 27.04.2009 р. (а.с. а.с. 33-54), згідно з яким за спожиту електричну енергію позивач сплачує грошові кошти ПАТ «Львівобленерго». Рахунки мешканцям будинку виставляються як відшкодування компенсації за спожиту електричну енергію, а не за її постачання.

Твердження відповідача про те, що споживачі (мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові) не мають можливості вибору підприємства, яке б надавало аналогічні послуги на території даного будинку є неправомірним.

Згідно з ПКЕЕН енергопостачальник це учасник оптового ринку електричної енергії України, що купує електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам. Отже, на думку позивача він під поняття енергопостачальник не підпадає, оскільки не купує електричну енергію на оптовому ринку з метою її продажу споживачам.

Як зазначає відповідач ОСОБА_14 «Ірокс» здійснює діяльність по забезпеченню електричної енергії споживачів (мешканців) по вул. Шевченка, 418 у м. Львові, однак така діяльність ПКЕЕН не передбачена і не регламентується. На думку позивача, енергопостачальником в даному випадку виступає не ОСОБА_14 «Ірокс», а ПАТ «Львівобленерго».

Згідно з п. 3 ПКЕЕН енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, обєкт якого розташований на цій території в укладенні договору про користування електричною енергією. Відтак, даних які б підтверджували звернення мешканців вищезазначеного будинку до ПАТ «Львівобленерго» не надано.

Крім того, позивач стверджує, що в оскаржуваному рішенні відповідач не наводить які конкретні дії вчиняв позивач, які унеможливлюють укладення договорів про постачання електричної енергії між мешканцями житлового будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та енергопостачальником ПАТ «Львівобленерго».

Твердження відповідача про те, що у мешканців будинку відсутній поквартирний облік електроенергії не відповідає дійсності, оскільки в оскаржуваному рішенні сам відповідач вказує, що мешканці сплачують за спожиту електричну енергію згідно з рахунками по даних лічильника.

У позовні заяві позивач вказує, що не відповідають дійсним обставинам справи твердження відповідача, що позивач здійснює діяльність, яка створює барєри вступу на ринок, а саме щодо забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418).

Згідно з Методикою під поняття барєр вступу на ринок визначаються обставини, що перешкоджають новим субєктам господарювання почати конкурувати на рівні із субєктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Отже, дане твердження стосується тільки для нових субєктів господарювання, а не для існуючих.

Також, відповідно до ОСОБА_9 під монополізацією слід розуміти досягнення субєктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» монопольне (домінуюче) становище на ринку товару субєкт господарювання займає за наступних обставин:

- на цьому ринку субєкт господарювання немає жодного конкурента;

- не зазначає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших субєктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявність барєрів доступу на ринок інших субєктів господарювання, наявність пільг чи інших обставин.

Аналогічне визначення монополізації та монопольного становища субєкта господарювання на ринку дається в ОСОБА_9.

Згідно з п. 10.2.1. Методики монопольним (домінуючим) становищем субєкта (субєктів) господарювання визначається становище, коли частка одного субєкта господарювання на ринку перевищує 35%, якщо він не довів, що:

- має конкурента (конкурентів) на ринку;

- зазначає значної конкуренції внаслідок відсутності обмеженості можливостей доступу інших субєктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, відсутність барєрів для вступу на ринок інших субєктів господарювання, відсутність пільг чи інших обставин.

Відтак, на думку позивача, він не підлягає під вищезазначені визначення монопольного (домінуючого) становища як субєкт господарювання, з вищезазначених підстав. Оскільки на даному ринку товару є інші субєкти господарювання, а саме ПАТ «Львівобленерго» тобто є в наявності конкурент на ринку.

Отже, позивач вважає, що ним не вчинялось порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції», передбачене ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 50 цього закону, та просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. №28р/к.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує наступне.

Для зясування обставин викладених у заяві власників багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові Відділенням було надіслано такі вимоги про надання інформації, а саме:

1. від 05.04.2016 р. №13/03-309 до ОСОБА_14 «Ірокс»;

2. від 24.03.2016 р. №13/03-271 до ПАТ «Львівобленерго»;

3. від 25.02.2016 р. №13/03-147 до ОСОБА_14 «Ірокс»;

4. від 25.02.2016 р. №13/03-148 до ЖЕК дирекції по будівництву ОСОБА_14 «Ірокс»;

5. від 29.01.2016 р. №13/03-59 до ПАТ «Львівобленерго»;

6. від 29.01.2016 р. №13/03-60 до ОСОБА_14 «Ірокс».

За результатами проведеного аналізу отриманих документів та матеріалів відділення встановило таке.

Декларація про готовність обєкта до експлуатації (Реконструкція незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку корпус №25 по генплану) в мкр-1 житлового району «Рясне-1» у місті Львові (перша черга секції 1-2,5,6,7-8) вул. Шевченка, 418 зареєстрована в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 р. за №ЛВ 18 (а.с. а.с. 104-107).

Між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс» укладений договір про постачання електричної енергії від 27.04.2009 р. №62000 (а.с. а.с. 33-54).

Електропостачання житлового будинку по вул. Шевченка, 418 (корпус №25, 25а), що у м. Львові здійснюється на підставі Додаткової угоди від 09.10.2015 р. до Договору про постачання електричної енергії № 62000.

Згідно умов Договору про постачання електричної енергії за спожиту електричну енергію видається один рахунок по всіх об'єктах споживача.

Листом від 08.02.2016 р. №112-0754 ПАТ «Львівобленерго» повідомило Відділення, що між ПАТ«Львівобленерго» та мешканцями будинків № 25 та 25а за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 договори про користування електричною енергією відсутні.

ОСОБА_14 «Ірокс» не звертався до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією будинків № 25 та 25а за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418.

ПАТ «Львівобленерго» 07.10.2015р. проведено технічний огляд змонтованих електроустановок від межі балансової належності до об'єкту (ВРП) замовника.

ПАТ «Львівобленерго» не проводило опломбування по квартирних приладів обліку електричної енергії».

ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» згідно організаційно - правової форми господарювання є філією ОСОБА_14 «Ірокс» та без права юридичної особи.

Відповідно до Положення про житлово - експлуатаційну контору дирекції по будівництву закритого товариства «Ірокс», затвердженого Загальними зборами акціонерів (Протокол № 4 від 2.11.2004 р.) Житлово - експлуатаційна контора дирекції по будівництву являється структурним підрозділом закритого акціонерного товариства «Ірокс».

Житлово - експлуатаційна контора дирекції по будівництву створена з метою досягнення цілей Товариства, представництва його інтересів для отримання прибутку від ведення підприємницької діяльності.

Житлово - експлуатаційна контора після погодження з керівництвом ЗАТ «Ірокс» укладає господарські угоди, контракти, та несе за них відповідальність.

ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» виставляє до оплати мешканцям будинку 418 вул. Шевченка, м. Львів квитанції (повідомлення) про оплату, за послуги, зокрема за: електроенергію за тарифом як для категорії «Населення» (у тому числі яке проживає в житлових будинках обладнаних кухонними електроплитами) в залежності від обсягу спожитої електроенергії за показником квартирного лічильника.

Дані квитанції виставляються до оплати мешканцям на підставі укладених між ними та Житлово - експлуатаційною конторою дирекції по будівництву ОСОБА_14 «Ірокс» наступних договорів про надання послуг з електропостачання та водопостачання.

П. 2.2. Договорів про постачання послуг з електропостачання та водовідведення між ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка викладений у наступних редакціях:

- «У разі несплати Споживачем отриманих послуг в межах 2 місяців, Виконавець відєднає від споживання всі можливі послуги до сплати всіх отриманих послуг».

- «У разі несплати Споживачем отриманих послуг в межах 2 місяців, Виконавець відєднає від споживання всі можливі послуги до сплати всіх отриманих послуг».

- «За взаємною згодою сторони домовились (Виконавець, споживач) у разі несплати Споживачем отриманих послуг в межах 2 місяців, Виконавець відєднює від споживання всі можливі послуги до сплати всіх отриманих послуг. При цьому, у першу чергу, погашається заборгованість».

Аналізуючи вищезазначені Договори про постачання послуг з електропостачання та водовідведення Відділення встановило, що ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» укладено договори, які не відповідають ПКЕЕН.

Листом від 01.04.2016 р. №145-2089 (а.с. 114) ПАТ «Львівобленерго» повідомило Відділення про таке: між ПАТ «Львівобленерго» та власниками (наймачами) квартир будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові договори про користування електричною енергією не укладались.

Станом на сьогоднішній день, у відповідності до п. 12.3 ПКЕЕН, постачання електричної енергії в будинок за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії № 62000 від 27.04.2009 р., що укладений між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс».

Мешканці будинку в розумінні п.1.2 ПКЕЕН є споживачами населенного пункту, а ОСОБА_14 «Ірокс» є населеним пунктом. ПАТ «Львівобленерго» постачає електроенергію для потреб мешканців будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові споживачу - населеному пункту ОСОБА_14 «Ірокс» (на підставі згаданого Договору)., який розраховується за спожиту електричну енергію споживачами населеного пункту за показами загальнобудинкового приладу обліку за рахунок коштів, зібраних зі споживачів населенного пункту. Мешканці вказаного будинку не є безпосередньо споживачами ПАТ «Львівобленерго», тому не сплачують за спожиту електроенергію безпосередньо ПАТ «Львівобленерго», а сплачують ОСОБА_14 «Ірокс». Правовідносини з приводу розрахунків за спожиту електричну енергію мешканців будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові та ОСОБА_14 «Ірокс». Відповідно до п.12.4 ПКЕЕН повинні регулюватись установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом.

Відтак, на даний час, правовідносини з приводу постачання електричної енергії у багатоквартирний будинок №418 по вул. Шевченка у м. Львові врегульовані за наведеною вище другою схемою.

У випадку обрання власниками квартир першої схеми розрахунки за спожиту електроенергію з ПАТ «Львівобленерго», балансоутримувач житлового будинку звертається у ПАТ «Львівобленерго» з відповідним звернення про розподіл загальнобудинкового обліку електроенергії.

Однак, для цього, споживач населений пункт, тобто ОСОБА_14 «Ірокс» повинен провести процедуру розпуску загальнобудинкового обліку, після того вностяться зміни в договір про постачання електричної енергії №62000 від 27.04.2009 р., що укладений між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс», зокрема, за цим Договором постачатиметься електроенергія в місця загального користування, а електрична енергія в квартири багатоквартирного будинку постачатиметься на підставі укладених договорів про користування електричною енергією між ПАТ «Львівобленерго» та власниками (наймачами) квартир.

Пунктом 2 вказаного листа зазначається, що внутрішньобудинкові електричні мережі відповідно до чинних нормативних документів перебувають в межах експлуатаційної відповідальності балансоутримувача будинку, тому ПАТ «Лвьівобленерго» не приймає їх в експлуатацію, незалежно від схеми розрахунків. Станом на сьогоднішній день, зі сторони ПАТ «Львівобленерго» пломбування поквартирних приладів обліку в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові не проводилось у звязку з відсутністю звернень від ОСОБА_14 «Ірокс» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії.

Крім того, в пункті 3 листа вказано, що позивач не звертався до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії та переведення мешканців на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією житлових будинків №25 та №25а по вул.. Шевченка, 418 у м. Львові.

Враховуючи наведене, бездіяльність ОСОБА_14 «Ірокс», яка полягає у не проведенні розподілу загальнобудинковго обліку електроенергії в житловому будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та не переведенні мешканців до прямих розрахунків з енергопостачальною організацією, призвело до надання послуг з забезпечення електричної енергії мешканців даного будинку у відповідності до Договорів про постачання послуг з електропостачання та водовідведення між ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка, які укладені всупереч вимог нормативно-правових актів, зокрема ПКЕЕН.

Тому рішення №28р/к прийняте Адміністративною колегією ЛОТВ АМК України з врахування положень законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: ч. 3 ст. 42 Конституції України, де встановлено, що не допускається зловживання монопольним становище на ринку; п. 1 ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» який передбачає, що основним завдання Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації політики в частині: … здійснення державного контролю за дотримання законодавства про захист економічної конкуренції на засадах … пріоритету прав споживачів, ..., виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; ч. 3 ст.4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» яка передбачає, що державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів субєктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюється органами Антимонопольного комітету України; ч. 3 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вказує, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом; тощо.

Так, згідно з пунктом 11 частини 1 і частиною 4 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет» проведення дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого) субєктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних рішень (розпоряджень), належить до виключних повноважень органів Антимонопольного комітету України.

Водночас, за змістом статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

а) суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

б) суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції;

в) монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання на ринку (у тому числі, часові межі ринку) не є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

У своєму відзиві відповідач також зазначає, що ніякі акти законодавства України не містять вичерпного і установленого переліку (а відповідно і визначень) усіх можливих товарів (послуг) у розумінні Закону України «Про захист економічної конкуренції» та інших актів антимонопольно-конкурентного законодавства.

У свою чергу, реалізація адміністративною колегією ЛОТВ АМК України у рішенні № 28р/к виключних повноважень щодо визначення меж товарного ринку, а також становища, у тому числі монопольного (домінуючого) ОСОБА_14 «Ірокс», здійснена з врахуванням таких обставин:

відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статей 1, 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ОСОБА_9 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, Відділенням було проведено аналіз становища ОСОБА_14 «Ірокс» на ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Встановлення об'єкта аналізу щодо визначення ознак монопольного (домінуючого) становища. Об'єктами аналізу щодо визначення становища на зазначеному ринку є:

- суб'єкт господарювання ОСОБА_14 «Ірокс»;

- послуги із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Визначення товарних меж ринку.

Товарні межі ринку - товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого.

Товаром, у розумінні абзацу 13 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та згідно пункту 4 ОСОБА_9, є послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Виходячи з вищенаведеного, споживачі (мешканці) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», не мають можливості вибору підприємства, яке надавало б аналогічні послуги на території даного будинку, тобто, споживачі можуть скористатися послугами лише його позивача.

Отже, товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей та умов використання товару є надання ОСОБА_14 «Ірокс» послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Територіальними (географічними) межами ринку вищевказаних послуг є територія будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, що знаходиться у володінні (на балансі)ОСОБА_14 «Ірокс».

Часовими межами ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові визначено період 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

Бар'єри вступу на ринок.

Бар'єри вступу, на ринок це обставини, що перешкоджають новим суб'єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб'єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Бар'єрами вступу на досліджуваний ринок є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов'язані із необхідністю отримання дозвільних документів, побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень та тривалого часу.

Споживачами послуг із забезпечення електричною енергією є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Отже, у рішенні № 28 обґрунтовано визнано, що позивач «...у часових межах 10.07.2014 - 22.07.2016 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», із часткою 100 відсотків у часових межах: з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.», відтак, твердження позовної заяви вважає безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити.

08 листопада 2016 до суду від третіх осіб надійшли спільні письмові заперечення на позовну заяву, яким вони зазначають наступне.

Рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №28р/к від 22.07.2016 р. є повністю правомірним та обґрунтованим.

Інвестори будівництва квартир в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові не можуть безпосередньо оформити право власності на квартири 1-ї та 2-ї черг будівництва будинку у звязку з тим, що ОСОБА_14 «Ірокс» як забудовник не передав в органи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно документів, передбачених законодавством України. У звязку з відсутністю реєстрації права власності на квартири у більшості інвесторів будівництва, мешканці даного будинку не мають можливості створити обєднання співвласників багатоквартирного будинку чи провести збори співвласників для визначення управителя будинку, який би міг він імені співвласників укласти договори з відповідними субєктами про надання комунальних послуг та послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, а тому ОСОБА_14 «Ірокс» продовжує бути балансоутримувачем будинку, що порушує права громадян володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме: визначити порядок обслуговування будинку та отримання комунальних послуг, зокрема, надання послуг з електропостачання.

Відтак, ОСОБА_14 «Ірокс» є монополістом в будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові по наданню комунальних послуг споживачам мешканцям будинку.

Статтею 24 Закону України «Про електроенергетику» та п. 3 ПКЕЕН вказано: електропостачальник, що здійснює постачання електричної енергії на закріпленій території, не має права відмовити побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на такій території, в укладенні договору за умови, що нова електроустановка побутового споживача приєднана або потужність для діючої електроустановки побутового споживача збільшена в установленому законодавством порядку.

ПАТ «Львівобленерго» листом №145-2108 від 01.04.2016 р. на звернення мешканців будинку по вул. Шевченка, 418 від 22.03.2016 р. повідомило, чинне законодавство передбачає можливість безпосередніх розрахунків з енергопостачальником, тобто з ПАТ «Львівобленерго» за спожиту електричну енергію в багатоквартирному будинку мешканцями кожної квартири. Так, відповідно до п. 5 ПКЕЕН для населення у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири. Однак, для цього, споживач населений пункт, тобто ОСОБА_14 «Ірокс» повинен провести процедуру розподілу загальнобудинкового обліку, після чого вносять зміни в Договір про постачання електричної енергії №62000 від 27.04.2009 р., який укладений між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс», зокрема, за цим Договором постачатиметься електроенергія в місця загального користування, а електрична енергія в квартири багатоквартирного будинку постачатиметься на підставі укладених Договорів про користування електричною енергією безпосередньо із мешканцями квартир будинку.

27 липня 2016 р. власники багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові звернулись до Генерального директора ОСОБА_14 «Ірокс» з заявою (а.с. а.с. 150-151) в якій просили звернутись ОСОБА_14 «Ірокс» до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску внутрішньобудинкових електричних мереж у відповідності до погодженої проектної документації щодо розподілу обліку електричної енергії. Відповіді на лист не отримали.

Отже, ОСОБА_14 «Ірокс» своєю бездіяльністю перешкоджає мешканцям в укладенні прямих договорів про користування електричною енергією з ПАТ «Львівобленерго».

Прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, що належать до 1-3 категорії складності, здійснюється у відповідності до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 10.07.2014 р. зареєструвала Декларацію про готовність обєкта до експлуатації 1-ї черги будівництва будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 25.09.2015 р. зареєстрував Декларацію про готовність обєкта до експлуатації 2-ї черги будівництва вказаного будинку.

Згідно з «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», зокрема, пунктом 13 зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію обєкт необхідних для його функціонування ресурсів води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий обєкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення обєкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Листом від 08.02.2016 р. №112-0754 ПАТ «Львівобленерго» повідомило відповідача, що ПАТ «Львівобленерго» не виконувало роботи з електрифікації даного обєкту згідно виданих ТУ, та не проводило опломбування по квартирних приладів обліку електричної енергії (а.с. 108).

Стаття 5 Закону України «Про електроенергетику» вказує, що державна політика в електроенергетиці базується на принципах: … додержання єдиних державних норм, правил і стандартів усіма субєктами відносин, повязаних з виробництвом, передачею, постачанням, розподілом і використанням енергії, …забезпечення захисту прав та інтересів споживачів енергії, сприяння розвитку конкурентних відносин на ринку електричної енергії.

Барєрами вступу на ринок нових субєктів господарювання по забезпеченню мешканців будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, повязані із необхідністю отримання дозвільних документів, побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень.

На думку третіх осіб, при наданні послуг електропостачання мешканцям будинку ОСОБА_14 «Ірокс» грубо порушує нормативно-правові документи та законодавство України, а тому просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Законом України «Про Антимонопольний комітет України», Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Частиною другою статті 42 Конституції України закріплено, що не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (частина 5 статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, зокрема, що:

- розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Так, судом встановлено, що для зясування обставин викладених у заяві власників багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові (а.с. а.с. 102-103), відповідачем було надіслано такі вимоги ОСОБА_14 «Ірокс» від 05.04.2016 р. №13/03-309, ПАТ «Львівобленерго» від 24.03.2016 р. №13/03-271, ОСОБА_14 «Ірокс» від 25.02.2016 р. №13/03-147, ЖЕК дирекції по будівництву ОСОБА_14 «Ірокс» від 25.02.2016 р. №13/03-148, ПАТ «Львівобленерго» від 29.01.2016 р. №13/03-59, ОСОБА_14 «Ірокс» від 29.01.2016 р. №13/03-60 про надання інформації.

З отриманих відповідей, за результатами проведеного аналізу отриманих документів та матеріалів відділення встановило наступне.

Між ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові укладені договори про постачання послуг з електропостачання та водовідведення.

Обєкт будівництва за зазначеною адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус 25, 25а) прийнятий в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність обєкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, що належать до 1-3 категорії складності, здійснюється у відповідності до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. (надалі Порядок).

В пункті 13 Порядку вказано, що зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Підключення об'єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Листом від 08.02.2016 р. №112-0754 (а.с. 108) ПАТ «Львівобленерго» повідомило відповідача, що між ПАТ «Львівобленерго» та мешканцями будинків № 25 та 25а за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 договори про користування електричною енергією відсутні. ОСОБА_14 «Ірокс» не звертався до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією будинків № 25 та 25а за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. ПАТ «Львівобленерго» 07.10.2015р. проведено технічний огляд змонтованих електроустановок від межі балансової належності до об'єкту (ВРП) замовника. ПАТ «Львівобленерго» не проводило опломбування по квартирних приладів обліку електричної енергії». Електропостачання житлового будинку по вул. Шевченка, 418 (корпус №25, 25а), що у м. Львові здійснюється на підставі Додаткової угоди від 09.10.2015 р. до Договору про постачання електричної енергії № 62000 укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс».

Листом від 01.04.2016 р. №145-2089 (а.с. 114) ПАТ «Львівобленерго» повідомило Антимонопольний комітет зокрема, про таке: у випадку обрання власниками квартир схеми розрахунки за спожиту електроенергію з ПАТ «Львівобленерго», балансоутримувач житлового будинку звертається у ПАТ «Львівобленерго» з відповідним звернення про розподіл загальнобудинкового обліку електроенергії.

Однак, для цього, споживач населений пункт, тобто ОСОБА_14 «Ірокс» повинен провести процедуру розпуску загальнобудинкового обліку, після того вностяться зміни в договір про постачання електричної енергії №62000 від 27.04.2009 р., що укладений між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_14 «Ірокс», зокрема, за цим Договором постачатиметься електроенергія в місця загального користування, а електрична енергія в квартири багатоквартирного будинку постачатиметься на підставі укладених договорів про користування електричною енергією між ПАТ «Львівобленерго» та власниками (наймачами) квартир.

Пунктом 2 вказаного листа зазначається, що внутрішньобудинкові електричні мережі відповідно до чинних нормативних документів перебувають в межах експлуатаційної відповідальності балансоутримувача будинку, тому ПАТ «Лвьівобленерго» не приймає їх в експлуатацію, незалежно від схеми розрахунків. Станом на сьогоднішній день, зі сторони ПАТ «Львівобленерго» пломбування поквартирних приладів обліку в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові не проводилось у звязку з відсутністю звернень від ОСОБА_14 «Ірокс» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії.

Крім того, в пункті 3 листа вказано, що позивач не звертався до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску загальнобудинкового обліку електроенергії та переведення мешканців на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією житлових будинків №25 та №25а по вул. Шевченка, 418 у м. Львові.

27 липня 2016 р. власники багатоквартирного житлового будинку по вул. Шевченка, 418 у м. Львові звернулись до Генерального директора ОСОБА_14 «Ірокс» з заявою (а.с. ) в якій просять звернутись ОСОБА_14 «Ірокс» до ПАТ «Львівобленерго» щодо розпуску внутрішньо будинкових електричних мереж у відповідності до погодженої проектної документації щодо розподілу обліку електричної енергії. Відповіді на лист не отримали.

За таких обставин відповідач стверджує, що бездіяльність ОСОБА_14 «Ірокс», яка полягає у не проведенні розподілу загальнобудинковго обліку електроенергії в житловому будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та не переведенні мешканців до прямих розрахунків з енергопостачальною організацією, призвело до надання послуг з забезпечення електричної енергії мешканців даного будинку у відповідності до Договорів про постачання послуг з електропостачання та водовідведення між ЖЕК ДпБ ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями квартир у будинку №418 по вул. Шевченка, які укладені всупереч вимог нормативно-правових актів, зокрема ПКЕЕН.

Так, приймаючи своє рішення адміністративна колегія ЛОТВ АМК України враховувала положення Закону України «Про Антимонопольний комітет України», положення Закону України «Про захист економічної конкуренції» та положення ОСОБА_9 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605.

Відділенням було проведено аналіз становища ОСОБА_14 «Ірокс» на ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

При встановленням об'єкту аналізу щодо визначення ознак монопольного (домінуючого) становища відповідач визначив, що об'єктами аналізу щодо визначення становища на зазначеному ринку є:

- суб'єкт господарювання ОСОБА_14 «Ірокс»;

- послуги із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Визначаючи товарні межі ринку вказує.

Товарні межі ринку - товар (товарна група), сукупність схожих, однорідних предметів господарського обороту, в межах якої споживач за звичайних умов може перейти від споживання певного виду предметів господарського обороту до споживання іншого.

Товаром, у розумінні абзацу 13 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та згідно пункту 4 ОСОБА_9, є послуги із забезпечення електричною енергією споживачів будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Отже, товарними межами ринку за показниками взаємозамінності, подібності призначення, споживчих властивостей та умов використання товару є надання ОСОБА_14 «Ірокс» послуг із забезпечення електричною енергією споживачів будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Територіальними (географічними) межами ринку вищевказаних послуг є територія будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові, що знаходиться у володінні (на балансі) ОСОБА_14 «Ірокс».

Часовими межами ринку надання послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові визначено період 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

Бар'єри вступу на ринок.

Бар'єри вступу, на ринок це обставини, що перешкоджають новим суб'єктам господарювання почати конкурувати на рівних із суб'єктами господарювання, що вже діють на певному товарному ринку.

Бар'єрами вступу на досліджуваний ринок є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов'язані із необхідністю отримання дозвільних документів, побудови (модернізації) відповідної інфраструктури, що потребує значних капіталовкладень та тривалого часу.

Споживачами послуг із забезпечення електричною енергією є мешканці будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Отже, у рішенні № 28 обґрунтовано визнано, що позивач у часових межах 10.07.2014 - 22.07.2016 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг із забезпечення електричною енергією споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс», із часткою 100 відсотків у часових межах: з 10.07.2014 р. по 22.07.2016 р.

Обов'язок з доведення в суді факту зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі. Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції (п. 15.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 р. №15).

ОСОБА_14 «Ірокс» у позовній заяві та доданих доказах не доведено, що він зазнає значної конкуренції на вказаному ринку товару.

Так, Антимонопольним комітетом прийнято рішення за порушення передбачене частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Пунктом другим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Так, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 р. №15 для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13 - 15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

За порушення, передбачені: пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом;(пункт 1 частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Так, Антимонопольним комітетом у рішенні №28 р/к від 22.07.2016 р. правомірно встановлено зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку із забезпечення електричної енергії споживачів (мешканців) будинку №418 по вул. Шевченка, у м. Львові, забудовником якого є ОСОБА_14 «Ірокс» у вигляді бездіяльності Товариства (не звернення до енергопостачальника стосовно розпуску загально-будинкового обліку електричної енергії та не переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус №25, 25а) на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, що призвело до укладення договорів «Про надання послуг з електропостачання та водопостачання» між ЖЕК ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями будинку №418 у м. Львові, які суперечать чинному законодавству, зокрема ПКЕЕН), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. За вказане правопорушення до позивача застосовано штраф у відповідності до ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 60.000,00 грн.

Підставою прийняття Рішення є встановлення Антимонопольним комітетом факту зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності Товариства, що передбачене ч. 2 ст. 13 та п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Необхідно зазначити, що відповідно до положень статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

ОСОБА_14 «Ірокс» зазначає, що рішення відповідача є протиправним, таким, що прийняте в супереч вимогам чинного законодавства та з неповним зясуванням всіх обставин справи.

Проте не надав суду належних та допустимих доказів в порядку ст. ст. 33, 34 ГПК України на підтвердження обставин щодо наявності правових підстав передбачених ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. №28 р/к.

За таких обставин Рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. №28 р/к є обґрунтованим, а доводи позивача з посиланням на статтю 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - безпідставними.

В силу положень статті 33 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень належними, допустимими та достатніми доказами. Сам факт бездіяльності (не звернення до енергопостачальника стосовно розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та не переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 (корпус 25, 25а) на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, що призвело до укладення договорів «Про надання послуг з електропостачання та водопостачання» між ЖЕК ОСОБА_14 «Ірокс» та мешканцями будинку №418 по вул. Шевченка, у м. Львові, які суперечать чинному законодавству, зокрема ПКЕЕН) свідчить про те, що у діях позивача наявні ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Дані обставини не можуть бути спростовані доказами поданими позивачем.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Відтак, 1.378,00 грн. судового збору сплаченого платіжним дорученням №4060 від 06.09.2016 р. покладаються на позивача, а 1.378,00 грн. сплачених платіжним дорученням №4061 від 06.08.2016 р. можуть бути повернуті позивачу відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 43, 32, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.11.2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.