ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2016 р.Справа № 916/1516/16

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт Клуб "Одеса-2009";

до відповідача 2: ОСОБА_2;

до відповідача 3: ОСОБА_3;

до відповідача 4: Юридичного департаменту Одеської міської ради;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4;

про визнання протиправної участі; визнання недійсним статуту товариства та скасування державної реєстрації

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_5 - довіреність №4-1015 від 09.04.2014р.;

від відповідача 1: Єлін І.Ю. - довіреність № б/н від 28.12.2015р.;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від відповідача 4: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: 07.06.2016р. ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009», ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якій просить суд визнати протиправною участь 11.10.2010р. ОСОБА_3, якою не набуто корпоративних прав учасника ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009», у загальних зборах вказаного товариства, підписання нею протоколу загальних зборів №16 від 11.10.2010р. та підписання нею в якості учасника товариства статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", посвідченого 11.10.2010р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В.; визнати недійсним статут вказаного товариства, зареєстрований в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.11.2010р., номер запису 2003846, а також скасувати державну реєстрацію статуту ТОВ „ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009", зареєстрованого у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.11.2010р., номер запису 2003846.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 11.10.2010р. було проведено загальні збори учасників ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", рішенням яких, що оформлене протоколом №16 від 11.10.2010р., було змінено склад учасників вказаного товариства (виключено ОСОБА_8, включено ОСОБА_3 з часткою 25%), затверджено статут товариства у новій редакції, державну реєстрацію якого було проведено під номером 1 00 3846.

Разом з тим, за думкою позивача, проведення державної реєстрації нової редакції статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009" (номер запису 1 00 3846), затвердженого рішенням загальних зборів учасників вказаного товариства, що зафіксовані протоколом № 16 від 11.10.2010р., в якому відсутні нотаріально засвідчені написи ОСОБА_8 та ОСОБА_4, які в сукупності мають володіти 50 % статутного капіталу товариства, є неправомірним. Крім того, вищевказані збори, зафіксовані протоколом № 16, є неправомочними, а прийняті на них рішення є нелегітимними з огляду на відсутність відповідного кворуму.

При цьому позивач зауважує, що після ознайомлення 15.04.2016р. з матеріалами реєстраційної справи ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009" ним було встановлено відсутність, починаючи з 2009р., будь-яких документів, які могли бути або стали підставою для внесення змін до установчих документів, що пов'язані зі зміною складу учасників товариства, державної реєстрації нових редакцій статуту та внесення до ЄДР змін до переліку учасників вищевказаного товариства, згідно якого його учасниками стали ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які на теперішній час в рівних долях володіють 100 % статутного капіталу ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009".

Зокрема, вказує на відсутність передбачених ч. 3 ст. 29 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, нотаріально засвідчених копій документів про перехід чи передання часток учасників в статутному капіталі товариства або відповідних договорів про такий перехід чи передання.

З урахуванням викладеного, позивач вказує, що він протиправно 09.06.2009р. був виключений зі складу учасників ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", зазначаючи при цьому, про непередачу ним своєї частки у розмірі 30%, а також про неотримання сплати її вартості, як від самого товариства, так і від інших осіб.

Крім того, позивач у поданому позові зазначає про відсутність в реєстраційній справі вищевказаного товариства жодних документів, які могли б свідчити, зокрема;

- про внесення новим учасником ОСОБА_3 або сплати нею власного внеску до статутного капіталу у розмірі 25% статутного капіталу, що дорівнює 125 000 грн., як це зазначено в новій редакції статуту;

- виникнення права власності ОСОБА_3 на вказану частку, придбання нею цієї частки; сплати відповідного внеску до статутного капіталу ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009"; укладання нотаріально посвідченого договору чи угоди про перехід або передачу до неї цієї частки;

- добровільну передачу ОСОБА_1 належної йому частки статутного фонду товариства розміром 150 000 грн., що дорівнює 30 % статутного капіталу, ОСОБА_2, ОСОБА_3 чи ОСОБА_4;

- отримання позивачем у будь-який формі належної йому частки розміром 150 000 грн., що дорівнює 30% статутного капіталу товариства, або про сплату йому в повному обсязі цієї суми.

Враховуючи викладені обставини, позивач вважає, що відбулось безпідставне проведення 03.11.2010р. реєстраційних дій, які призвели до засвідчення факту переходу права власності на частку у статутному капіталі товариства розміром 125 000 грн., що дорівнює 25% фонду ОСОБА_3, без придбання останньою цієї частки, а також засвідчення факту позбавлення його права власності на його частку у розмірі 150 000 грн.

Водночас, ОСОБА_1 вказує, що такі правопорушення мають триваючий характер, оскільки виникли ще в 2009р. і здійснюються по теперішній час.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2016р. суддею Малярчук І.А. заявлено самовідвід від розгляду справи №916/1516/16.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 09.06.2016р., приймаючи до уваги ухвалу господарського суду Одеської області від 09.06.2016р про самовідвід судді Малярчук І.А., по справі №916/1516/16 призначено повторний автоматичний розподіл, за результатами якого вказану справу розподілено судді Щавинській Ю.М.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. порушено провадження у справі №916/1516/16 із призначенням її до розгляду в засіданні суду 13.07.2016р.

В судовому засіданні 13.07.2016р. представником відповідача 1 було надано відзив на позов (т.1 а.с.82-101), згідно якого останній, аргументуючи свою позицію з приводу спору, визнає заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні.

На думку ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", позивачем повністю доведено порушення товариством його особистого немайнового права, яким є право на участь у вказаному товаристві, а також інших правомочностей, передбачених законодавством та статутними документами, зокрема, внесення до ЄДР недостовірних відомостей щодо особистого та кількісного складу учасників товариства.

Ухвалою суду від 13.07.2016р., з огляду на нез'явлення в судове засідання представників відповідачів, від яких не надходило клопотання про розгляд справи за їх відсутності, невиконання вимог ухвали суду, а також необхідність додаткового дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 09.08.2016р.

09.08.2016р. до канцелярії суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі (т.2 а.с.12-26), згідно яких останній наполягає на тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9, з огляду на несплату ними відповідних внесків до статутного капіталу ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", не є учасниками вказаного товариства зі 100% корпоративних прав цього товариства, а єдиним учасником останнього є саме ОСОБА_1

Зокрема, позивач вказує, що факт наявності у вищевказаних осіб 100% корпоративних прав має бути підтверджений лише встановленим законом способом, а не виключно даними протоколу загальних зборів, статуту товариства чи відомостями з ЄДР, які не містять даних про право власності, а є лише єдиною державною інформаційною системою.

В судовому засіданні 09.08.2016р. представником відповідача 1 було надано письмові пояснення по справі (т.2 а.с.34-47), зміст яких, фактично, є ідентичним змісту поданого ним 13.07.2016р. відзиву на позов, а також самого позову ОСОБА_1 та відповідних письмових пояснень, поданих представником позивача.

Ухвалою суду від 09.08.2016р. строк розгляду справи за клопотанням представника позивача та представника відповідача 1 було продовжено на п'ятнадцять днів та у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представників відповідачів, від яких не надходили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, невиконанням вимог ухвали суду, а також необхідністю додаткового дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 22.08.2016р.

В засіданні суду 22.08.2016р. під час розгляду справи по суті представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Ухвалою суду від 22.08.2016р. провадження у справі № 916/1516/16 в частині вимог до ОСОБА_4 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України було припинено, залучено вказану особу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Водночас, ухвалою суду від 22.08.2016р. до участі у справі в якості іншого відповідача було залучено Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та з урахуванням такого залучення, а також з огляду на нез'явлення в судове засідання представників відповідачів, від яких не надходили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, необхідність додаткового дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 26.09.2016р.

26.09.2016р. до канцелярії суду від юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.77-78), згідно якого останній, посилаючись на норми ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вказує, що вимога про скасування державної реєстрації статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", зареєстрованого в ЄДР 03.11.2010р., є передчасною, оскільки позивач не звертався з заявою та з відповідним рішенням суду до юридичного департаменту ОМР та не отримував жодного рішення від реєстратора.

З урахуванням викладеного, відповідач 4 у задоволенні позову просить відмовити.

При цьому департамент, з огляду на те, що управління не є юридичною особою, просить суд замінити неналежного відповідача - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на належного - Юридичний департамент Одеської міської ради

Ухвалою суду від 26.09.2016р., з огляду на нез'явлення в судове засідання представників відповідачів, від яких не надходило клопотання про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням заявленого представником позивача в судовому засіданні клопотання про відкладення розгляду справи, а також у зв'язку із невиконанням вимог ухвали суду, розгляд справи було відкладено на 17.10.2016р.

12.10.2016р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання з назвою „Про витребування доказів" (т.2 а.с.92-96), яке судом не розглядалося як відповідне клопотання у зв'язку з відсутністю у ньому жодних вимог про витребування будь-яких документів. Як вбачається зі змісту цього клопотання, представник позивача констатує те, що судом не витребувалися певні документи, які, за його думкою, мають доказове значення по справі. Проте, ані це клопотання, ані подані раніше до суду письмові пояснення відповідного клопотання, заявленого в порядку ст. 38 ГПК України, не містять.

Ухвалою суду від 17.10.2016р. строк розгляду справи за клопотанням представника відповідача було продовжено на п'ятнадцять днів та, у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представників відповідачів та третьої особи, від яких не надходили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а також з урахуванням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 07.11.2016р.

17.10.2016р. до канцелярії суду від представника відповідача 1 надійшли письмові пояснення по справі (т.2 а.с.124-127), згідно яких останній, зокрема, посилаючись на рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/2917/2012 та на рішення у справі №916/3046/13, зазначає, що ними встановлено, що - ОСОБА_1 є засновником товариства з 30% часткою в статутному капіталі, яким він являвся з 2004р.; - станом на 27.09.2012р. ОСОБА_1 був учасником ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009"; - порушуючи закон, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 не виконали постанову суду щодо поновлення ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі; - ОСОБА_1 є власником корпоративних прав вищевказаного товариства, незважаючи на відсутність відповідних записів у ЄДР.

На думку відповідача 1 встановлення вищезазначеними судовими рішеннями вказаних обставин, згідно ст. 35 ГПК України повторному доведенню не підлягають та додатково свідчить про підстави задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

17.10.2016р. до канцелярії суду від представника відповідача 1 надійшли чергові письмові пояснення по справі (т.2 а.с.139-142), згідно яких останній вказує, що ані матеріали справи № 20/17-1150-2011, ані висновки суду не містять жодних доказів того, що саме загальні збори учасників ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009" від 11.10.2010р. були повноважними та приймались у складі осіб, які були учасниками товариства.

Відповідач 1 вважає, що матеріали та висновки суду у вищевказаній справі не містять доказів щодо того, що визнання рішень загальних зборів учасників ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009" від 11.10.2010р. та затвердження на їх підставі змін до статуту товариства недійсними, потягне за собою порушення інтересів інших осіб, які були зареєстровані у складі товариства як його учасники.

Натомість вказує, що матеріали справи №916/1516/16 містять належні докази на підтвердження неможливості призначення, скликання і проведення позачергових зборів саме на дату 11.10.2010р. без порушення норм чинного законодавства і положень статуту товариства, з огляду на фізичну неможливість дотримання строку у 30 днів, передбаченого пунктами, встановленими 8.3.6, 8.3.7, 8.3.8 статуту, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Водночас, відповідач 1 зауважує на набранні законної сили постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2011р. у справі № 30/171-10-4698, якою визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", що зафіксоване в протоколі № 12 від 04.06.2009р.; відповідно скасовано державну реєстрацію змін до статуту вищевказаного товариств, яким, фактично, встановлено, визнано та підтверджено позицію відповідача, зокрема, щодо відсутності у ОСОБА_10 - особи, яка самоправно займала посаду директора товариства, повноважень діяти від його імені та в його інтересах .

В узагальнення викладених обставин відповідач вказує, що судові рішення у справі №20/17-1150-2011 не містять обставин, які б вказували саме на ті правовідносини, які є предметом розгляду справи № 916/1516/16, а відтак, мають бути встановлені та досліджені в повному обсязі, без формального застосування до них положень ст. 35 ГПК України.

Крім того, 17.10.2016р. до суду від юридичного департаменту Одеської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (т.2 а.с.143).

В судовому засіданні 7.11.2016р. представником позивача було надано клопотання (т.2 а.с.147) щодо залучення до матеріалів справи копії рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2016р. у справі № 916/1140/16, яким визнано недійсним придбання 29.09.2009р. ОСОБА_2 50% частки в статутному капіталі ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", яке, як стверджує позивач, набрало законної сили 27.10.2016р. Позивач вважає, що у вказаному рішенні встановлені певні обставини, що повинні бути враховані судом при прийнятті рішення.

В свою чергу представником відповідача 1 було надано чергові письмові пояснення по справі (т.2 а.с.152-155), згідно яких останній вказує на несплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внесків за частки до статутного капіталу вищевказаного товариства (250 000 грн. ОСОБА_2, 125 000р. ОСОБА_3.). Зокрема, вказує, що згідно первинних документів бухгалтерського обліку станом на 03.11.2010р. від вказаних осіб не було оприбутковано вищевказаних коштів.

Так, зазначає, що станом на 03.11.2010р. статутний капітал ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009" встановлений в розмірі 500 000 грн., в тому числі у розрізі засновників: ОСОБА_1 150 000 грн., ОСОБА_4 300 000 грн.

У судовому засіданні 07.11.2016р. представник позивача під час розгляду справи по суті в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

При цьому надав усні пояснення по справі, згідно яких конкретизував до кого із відповідачів заявлено позовні вимоги.

Так, зазначив, що вимоги про визнання протиправною участі 11.10.2010р. ОСОБА_3, у загальних зборах товариства, підписання нею протоколу загальних зборів № 16 від 11.10.2010р. та підписання нею в якості учасника товариства статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", посвідченого 11.10.2010р., заявлено до ОСОБА_3

Вимогу стосовно визнання недійним статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", зареєстрованого в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.11.2010р., номер запису 2003846 заявлено до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ „ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009". Вимогу про скасування державної реєстрації вищевказаного статуту товариства заявлено до Юридичного департаменту Одеської міської ради.

Представник відповідача 1 підтримав позицію представника позивача, просив суд задовольнити позов.

Представники відповідачів 2,3,4 та представник третьої особи у судове засідання 07.11.2016р. не з'явилися, про місце та час судових засідань повідомлялися належним чином шляхом направлення на їх адреси вищевказаних ухвал суду.

Враховуючи належне повідомлення усіх учасників процесу, з огляду на те, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд вважає за необхідне та можливе здійснити розгляд справи без участі відповідачів 2,3,4 та третьої особи.

При цьому, приймаючи до уваги, що судом, згідно ухвали від 22.08.2016р. до участі у справі в якості іншого відповідача було залучено Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, з вказанням коду та адреси саме департаменту, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача 4 щодо заміни неналежного відповідача належним, в свою чергу належним найменуванням відповідача 4 є Юридичний департамент Одеської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 1, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною другою зазначеної статті ГПК України встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Враховуючи, що позивач обґрунтовує подачу позову порушенням своїх корпоративних прав, суд доходить до висновку про підвідомчість даного спору господарському суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ГПК України, резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. При цьому, якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи, що у зазначеному позові заявлено декілька позовних вимог до різних відповідачів, суд вважає за необхідне надати правову оцінку кожній із заявлених вимог.

Розглядаючи позов в частині визнання протиправною участі 11.10.2010р. ОСОБА_3, у загальних зборах товариства, підписання нею протоколу загальних зборів № 16 від 11.10.2010р. та підписання нею в якості учасника товариства статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", посвідченого 11.10.2010р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В., суд зазначає наступне.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, передбачені законом або договором, самостійно визначивши предмет та підставу позову.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як встановлено судом, 11.10.2010р. відбулися загальні збори учасників ТОВ „Яхт клуб „Одеса-2009" (протокол № 16) (т.1а.с.47-48), на яких було змінено склад учасників товариства, введено до складу учасників ОСОБА_3 та виведено зі складу учасників - ОСОБА_8; перерозподілено частки у статутному капіталі товариства таким чином: ОСОБА_2 - 50%, ОСОБА_4 - 25%, ОСОБА_3 - 25% та прийнято статут товариства в новій редакції.

Вказане рішення загальних зборів учасників ТОВ „Яхт клуб „Одеса-2009" оскаржувались позивачем у судовому порядку з підстав порушення його особистих корпоративних прав (справа №20/17-1150-2011, справа №5017/3071/2012).

Позивач, обґрунтовуючи зазначену позовну вимогу, фактично, вказує на те, що ОСОБА_3 не було сплачено внеску до статутного капіталу вищевказаного товариства, зауважує про відсутність укладення нотаріально посвідченого договору чи угоди про перехід або передачу до неї частки та взагалі на відсутність встановлення добровільної передачі ОСОБА_1 його частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, чи ОСОБА_4

З приводу таких обґрунтувань суд вказує таке.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, спосіб захисту шляхом визнання протиправної участі у загальних зборах учасників товариства, підписання протоколу загальних зборів та підписання в якості учасника товариства статуту не міститься в переліках способів захисту права, визначених ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, не передбачений він також іншими нормами права.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року №4 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" (п.2.12) порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів є підставою для визнання рішення загальних зборів учасників недійсним.

За таких обставин, суд зазначає, що встановлення судом обставин, що свідчить, зокрема, про неповноважний склад учасників загальних зборів товариства є обов'язковою передумовою задоволення позову у справі про визнання рішення загальних зборів недійсним, натомість не може бути розглянута, як окрема позовна вимога.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, а захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

До компетенції господарського суду не належить встановлення певних фактів, що мають юридичне значення.

Водночас, питання правомірності проведення загальних зборів учасників ТОВ „Яхт-клуб „Одеса" та прийняття ними рішень, що зафіксовані в протоколі № 16, досліджувалося в рамках справи №20/17-1150-2011. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2011р., яку було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2011р., рішення суду про задоволення позову скасовано, у задоволенні позову, зокрема в частині визнання недійсним рішення загальних зборів від 11.10.2010р., що зафіксовано в протоколі № 16, відмовлено.

Крім того, Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2013р., яка є чинною, провадження у справі №5017/3071/2012 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Яхт-Клуб „Одеса-2009" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Яхт-Клуб „Одеса-2009", оформлене протоколом №16 від 11.10.2010р. - припинено. Вказану постанову було прийнято на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з наявністю рішення у справі №20/17-1150-2011.

При цьому, в рамках справи № 916/1516/16 не було заявлено вимоги про визнання рішення загальних зборів, оформленого протоколом №16, недійсним, в межах розгляду якої могло б досліджуватися питання правомірності участі ОСОБА_3 у загальних зборах та підписання нею протоколу та статуту.

Крім викладеного, суд зазначає, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

В даному випадку суд не вбачає, яким чином задоволення позову про визнання протиправною участі ОСОБА_3 може відновити права або законні інтереси позивача.

Водночас, суд зазначає, що, фактично, згідно протоколу № 16 від 11.10.2010р., 25% статутного капіталу ТОВ „Яхт Клуб „Одеса" перейшли до ОСОБА_3 внаслідок добровільного виходу зі складу учасників товариства ОСОБА_8, вихід якого підтверджується відповідною заявою 11.10.2010р. (т.1 а.с.118).

Таким чином, обов'язковою передумовою встановлення факту порушення прав позивача є, перш за все, обов'язкове встановлення судом того факту, що ОСОБА_8 не набув права власності на зазначену частку, в іншому випадку - неправомірною участю ОСОБА_3 може бути порушено, виключно, право ОСОБА_8, а не право позивача. Натомість, належним способом захисту прав останнього є переведення на нього прав та обов'язків покупця вказаної частки.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає встановленим способам захисту порушених прав у спірних правовідносинах, у зв'язку із чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Водночас, посилання позивача в якості обґрунтування заявлених вимог на рішення господарського суду Одеської області від 10.10.2016р. у справі № 916/1140/16 судом до уваги не приймаються, оскільки, як встановлено судом, вказане рішення у зв'язку з прийняттям апеляційної скарги до провадження Одеським апеляційним господарським судом, не є таким, що набрало законної сили.

Щодо вимог про визнання недійсним статуту ТОВ «ЯХТ КЛУБ „ОДЕССА-2009", зареєстрованого в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.11.2010р., номер запису 2003846, суд вказує наступне.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, вказані вимоги були заявлені позивачем до ОСОБА_3, ОСОБА_11 та ТОВ „ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009".

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України, від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", у справах про визнання недійсним статуту відповідачем є господарське товариство.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що недійсність статуту, фактично, є похідним від визнання недійсним рішення, зафіксованого в протоколі № 16 від 11.10.2010р., натомість, як встановлено судом, в рамках жодної із справ не було прийнято відповідного рішення про визнання недійсним зазначеного рішення загальних зборів, вказана вимога до ОСОБА_3, ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.

Що стосується такої вимоги до ТОВ „ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009", то як встановлено судом, зазначена вимога розглядалася в рамках справи № 20/11-1150-2011.

При цьому, згідно вищевказаної постанови Одеського апеляційного господарського суду, яка залишена без змін касаційною інстанцією, у задоволенні позову відмовлено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, оскільки розгляд вищевказаної вимоги було вирішено в рамках справи №20/17-1150-2011, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Посилання позивача на наявність інших, ніж у справі №20/17-1150-2011, підстав не знайшли свого підтвердження.

При цьому, у відповідності до п. 1.3 постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Стосовно вимог про скасування державної реєстрації статуту ТОВ „ЯХТ КЛУБ «ОДЕССА-2009", зареєстрованого у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.11.2010р., номер запису 2003846, суд вказує таке.

Суд, розглянувши вказану вимогу, яка, як зазначив позивач, заявлена до юридичного департаменту Одеської міської ради, вважає, що у її задоволенні слід відмовити, оскільки, по-перше, скасування державної реєстрації статуту є похідним від визнання його недійсним, що відповідачем жодним чином не доведено.

Крім того, згідно п. 2 ч.1 ст.25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться, зокрема, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Натомість, відповідне судове рішення про визнання недійсним Статуту відсутнє. До того ж суд зазначає, що позивач не звертався до Юридичного департаменту Одеської міської ради з відповідною вимогою про скасування державної реєстрації.

Таким чином, з урахуванням того, що підставою для захисту є факт порушення прав, який мав місце, а не порушення, яке може виникнути в майбутньому, з огляду на те, що позивач не довів, яким саме чином було порушено його права та інтереси Юридичним департаментом Одеської міської ради, у суду відсутні правові підстави для задоволення вказаної вимоги.

Враховуючи викладені висновки у сукупності, підстави для покладення на відповідачів судових витрат, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 2 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

2. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

3. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради відмовити.

4. Провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт Клуб "Одеса-2009" () припинити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 14 листопада 2016 р.

Суддя Ю.М. Щавинська