УХВАЛА

07.11.2016Справа № 910/8077/15-г
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про видачу виконавчого документа у справі № 1628/14

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2015 р. до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва надійшла заява про видачу судового наказу від публічного акціонерного товариства публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2015 р. заяву про видачу виконавчого документа задоволено. Видано накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 1628/14 від 27 жовтня 2014 р.

20.10.2016 р. до загального відділу діловодства Господарського суду м. Києва від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/8077/15-г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.10.2016 р. призначено розгляд заяви на 07.11.2016 р.

У судовому засіданні 07.11.2016 р. представники сторін не зявилися, вимоги ухвали суду від 25.10.2016 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків при прийнятті рішення № 1628/14 від 27.10.2014 р. не взяв до уваги те, що відсутні бухгалтерські документи підтверджуючі надання кредиту, невірно оцінив наявні докази у справі, не дотримався принципу повноти та всебічності розгляду справи. Крім того, відповідач не був присутнім у судовому засіданні третейського суду, не отримував судові виклики та не зміг подати заперечення на позов, а також був відсутнім у судовому засіданні у господарському суді міста Києва.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Так, у п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. N 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" 1920 зазначено, що господарський суд вправі визнати виданий ним наказ таким, що не підлягає виконанню, у разі коли його видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 9 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

У п. 47 інформаційного листа від 12.03.2009 р. N 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" 1921 Вищий господарський суд України на запитання, чи є можливим передбачене статтею 122 ГПК здійснення повороту виконання рішення в разі скасування рішення третейського суду, згідно з яким було видано виконавчий документ, дав таку відповідь. У статті 122 ГПК йдеться про рішення та постанови виключно господарського суду, а не третейських судів, тому застосування її до відповідних правовідносин неможливе. Водночас, якщо господарським судом згідно з рішенням третейського суду було видано наказ, а в подальшому таке рішення було скасовано або існують інші обставини, які свідчать про відсутність обов'язку боржника, господарський суд на підставі частини четвертої статті 117 ГПК визнає виданий ним наказ таким, що не підлягає виконанню; якщо ж стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд міста Києва при розгляді заяви публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про видачу виконавчого документа у справі №1628/14 врахував ч. 3 ст. 122-9 ГПК України, та становив наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 122-10 цього Кодексу.

Статтею 122-10 ГПК України передбачені підстави для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Вищезазначений перелік є вичерпним.

Посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що він не брав участь у судовому засіданні, яке відбулось 12.05.2015 р. судом до уваги не береться, оскільки ч. 1 ст. 122-9 встановлено, заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до господарського суду в судовому засіданні з викликом сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Крім того, суд ухвалу про призначення заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документа у справі № 1628/14 від 27.10.2014 р. на 12.05.2015 р. направив ФОП ОСОБА_1 на адресу 71030, Запорізька обл., Куйбишевський район, смт. Комиш-Зоря, вул.. Червоноармійська, буд. 17, яка підтверджена Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як місце проживання останнього.

Абзац третій підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зазначає за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Заявник не надав суду будь-які докази щодо оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 1628/14 від 27 жовтня 2014 року та його скасування.

Враховуючи приписи зазначених статей та те, що доводи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вказані у заяві є необґрунтованими та не підтвердженими, тому суд вважає, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню у справі № 910/8077/15-г відмовити.

Суддя С.М. Мудрий