ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа № 922/2010/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю

прокурора - Захарова Н.О. службове посвідчення № 032956 від 10.04.2015 року

представників:

позивача - Антонова А.М. за дорученням № 60 від 20.04.2016 року

1-ї третьої особи - не з'явився

2-ї третьої особи - не з'явився

3-ї третьої особи - не з'явився

відповідача - ОСОБА_2 за дорученням № 2206 від 26.10.2016 року, ОСОБА_3 - особисто

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області (вх.№ 2696Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 22 серпня 2016 року у справі

за позовом Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Державний навчальний заклад "Харківський професійний ліцей будівельних технологій", м. Харків;

Управління освіти адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради, м. Харків;

Міністерство освіти та науки України, м. Київ;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

про визнання недійсним договору та повернення майна,

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_3 про визнання недійним договору оренди № 5890-Н від 27.03.2015 р., укладеного між Регіональнм відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ФОП ОСОБА_3 та зобов`язання відповідача звільнити орендовані нежитлові приміщення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22 серпня 2016 року (суддя Добреля Н.С.) в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.198-208).

Заступник прокурора Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 22 серпня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Вказує на те, що невикористання навчальним закладом спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним договору, оскільки заборона використання такого приміщення з іншою метою встановлена на законодавчому рівні (т.2 а.с.5-7).

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні його представник зазначив, що при укладенні договору оренди орендодавцем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області були дотримані вимоги ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою визначено порядок укладення договору оренди, зокрема, отримання орендодавцем від органу, уповноваженого управляти державним майном, згоди на укладення договору оренди. Проте, зазначив, що підтримує позицію прокурора у даній справі.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 61 Закону України "Про освіту", як спеціальними нормами, не передбачена заборона надавати індивідуально визначене майно навчального закладу в оренду. Закон України "Про оренду державного та комунального майна". Закон України "Про освіту", постанова Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 року "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" дозволяють передавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майно або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі (т.2 а.с. 24-28).

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.11.2016 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів у даній справі відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення", перебіг передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору розпочато знову.

3-ті особи у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином про що в матеріалах справи є зворотні повідомлення про вручення ухвали суду (т.2 а.с.15-21).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги належне повідомлення 3-х особ про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представників 3-х осіб за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, на 14.10.2014 року Державний навчальний заклад "Харківський професійний ліцей будівельних технологій" подав Начальнику регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області Пивоварову П.В. Довідку № 648 в якій запропоновано передати в оренду нежитлові приміщення - кім. №№5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-15, 5-16, 5-17, 15-18, 5-19, 5-20, 5-21 , розташовані на 5 поверсі та кім. №№4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-12, 4-13, 4-14, 4-15, 4-16, 4-17, 4-18, 4-21, 4-22, 4-31 на 4 поверсі зазначеного вище нежитлового приміщення, загальною площею 395,7 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, з метою розміщення швейного цеху (т.1 а.с.44).

На запит № 06-5105 від 29.10.2014 року Міністерство освіти і науки України повідомило РВ ФДМУ по Харківській області про надання дозволу на 1 рік на передачу в майна площею 395,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі Державний навчальний заклад "Харківський професійний ліцей будівельних технологій" (т.1 а.с.43).

27.03.2015 року між РВ ФДМУ по Харківській області (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_3 (Орендар) укладено Договір оренди №5890-Н (т.1 а.с.17-23).

Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення: кімнати №№ 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-13, 5-16, 5-17, 15-18, 5-19, 5-20, частково 5-21 (площею 16, 0 кв.м), кім. №5-23 на п'ятому поверсі та кім. №№4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-12, 4-13, 4-14, 4-15, 4-16, 4-17, 4-18, 4-21, 4-22, 4-31 на четвертому поверсі 5-типоверхової будівлі учбового корпусу (Інв. №10310007, літ. В-5), загальною площею 369,0 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Майно перебуває на балансі Державний навчальний заклад "Харківський професійний ліцей будівельних технологій". Вартість майна визначена згідно із висновком про незалежну оцінку станом на 08.12.2014 і становить 877 900 грн., без урахування ПДВ.

Згідно з п.1.2. Договору оренди майно передається в оренду з метою розміщення швейного цеху (інше використання нерухомого майна).

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України № 961 від 14.09.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2015р.- 12270,98 грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2015р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за березень 2015р.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики, у співвідношенні:- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 70%; - на рахунок, визначений балансоутримувачем у розмірі 30%.

Відповідно до п. 10.1 Договору його укладено на строк до 27 березня 2016 року.

З Акту приймання-передачі орендованого майна від 27.03.2015 року, який є Додатком №1 до договору оренди №5890-Н від 27.03.2015 року, вбачається, що Орендодавець приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення: кімнати №№ 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-13, 5-16, 5-17, 15-18, 5-19, 5-20, частково 5-21 (площею 16, 0 кв.м), кім. №5-23 на п'ятому поверсі та кім. №№4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-12, 4-13, 4-14, 4-15, 4-16, 4-17, 4-18, 4-21, 4-22, 4-31 на четвертому поверсі 5-типоверхової будівлі учбового корпусу (Інв. №10310007, літ. В-5), загальною площею 369,0 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Майно перебуває на балансі Державний навчальний заклад "Харківський професійний ліцей будівельних технологій» (т.1 а.с.24).

30 квітня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору оренди №5890-Н, якою внесено зміни до п.3.1 та Розділ 5 доповнено п.5.15.

22.06.2016 року Керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійним договору оренди № 5890-Н від 27.03.2015 року, укладеного між Регіональнм відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та зобов`язання ОСОБА_3 звільнити орендовані нежитлові приміщення (т.1 а.с.5-10).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Договір укладений з порушенням вимог Законів України "Про освіту" та "Про оренду державного та комунального майна", оскільки змінено цільове призначення частин приміщення навчального закладу, які є об'єктом оренди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон повязує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

З п. 1.1 Статуту Державного навчального закладу "Харківський професійний ліцей будівельних технологій" вбачається, що заклад є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної освіти, базової загальної середньої освіти та повної загальної середньої освіти. Професійний ліцей здійснює підготовку кваліфікованих робітників, як правило, з числа випускників загальноосвітніх навчальних закладів на основі не повної базової загальної освіти, базової чи повної загальної середньої освіти, а також професійно-технічне навчання перепідготовку та підвищення кваліфікації працюючих робітників і незайнятого населення.

Пунктом 1.2 Статуту, головним завданням професійного ліцею є забезпечення права громадян України на професійне навчання відповідно до їх покликання, інтересів та здібностей з метою задоволення потреб економіки країни у кваліфікованих і конкурентоспроможних на ринку праці робітниках.

Відповідно до п. 1.4 Статуту, до основних напрямів діяльності професійного ліцею може також належати надання платних послуг, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" (зі змінами) та пов`язані з основною статутною діяльністю професійного ліцею.

У п.7.4 Статуту зазначено, що додатковими джерелами фінансування є зокрема доходи від надання в оренду або користування приміщень, споруд, обладнання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року за №796 затверджено Перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності".

Частиною 2 п. 8 вказаної постанови передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Згідно до абз. 20 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" (у редакції станом на момент укладення спірного договору) матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням (ч. 5 ст. 63 України "Про освіту").

Відповідно положення "Про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах", затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01 серпня 2001 року № 563 (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору оренди), навчально-виховним процесом є система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо.

З приписів ч. 5 ст. 63 України "Про освіту" вбачається, що законодавець, унормовуючи правові засади користування та статус майна об'єктів освіти і науки, передбачив можливість їх використання виключно за їх цільовим призначенням. Тим самим визначивши, що в будь якому випадку мета використання як самого об'єкту освіти і науки, так і його підрозділу повинна узгоджуватись з метою їх створення, тобто мати тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом. З точки зору мети прийняття Закону України "Про освіту" доцільність відповідного застереження в Законі не зводиться суто до закріплення на законодавчому рівні обмеження використання державного майна, а полягає у закріпленні вільного доступу будь якої особи у здобутті освіти не тільки належної якості а і у створених для цього державою належних умовах. Фактично передбачається, що навчально виховний процес повинен будуватись за таким принципом, при якому кожне приміщення побудоване державою в навчальних цілях повинно бути використано об'єктом освіти або сприяти останньому у освітній діяльності за своїм цільовим призначенням задля формування як гідних умов отримання особою освітніх послуг, так і створенні умов для повної реалізацїї її здібностей, таланту, всебічного розвитку (ст.6 Закону). При цьому перебування приміщення в статусі "тимчасо вільного" як умови його передання в оренду для отримання додаткових коштів, не передбачає можливість його використання всупереч меті його першочергового призначення - сприяння всебічному розвитку людини, підвищення освітнього рівня народу, забезпечення народного господарства кваліфікованими фахівцями та інше.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що обмеження встановлені ч. 5 ст. 63 України "Про освіту" відносяться не до усього майна яке знаходиться на балансі об'єктів освіти, а виключно до тієї його частини, яка може бути використана за цільовим призначенням його створення - навчального процесу.

Наведені норми чинного законодавства, а саме: ч. 5 ст. 63 України "Про освіту", ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" свідчать про те, що на законодавчому рівні дозволяється передання в оренду будівлі, споруди, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, та нерухомого майна, яке не може бути використане за своїм цільовим призначенням у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

З Рішення Харківської міської ради №1187 від 15 грудня 2004 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1., виключено з житлового фонду, оскільки обстеженням встановлено, що вказаний будинок, який раніше використовувався як жіночий гуртожиток, не відповідає санітарно - технічним вимогам, які пред'являються до житлових приміщень та підлягає переобладнанню для використання в інших цілях: відсутні душові, пральні, сушильні, умивальники, санітарне обладнання знаходиться у незадовільному технічному стані, в цілому приміщення не відповідає санітарно-гігієнічним нормам (т.1 а.с.72).

З умов Договору оренди вбачається, що його предметом є нежитлові приміщення: кімнати №№ 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-13, 5-16, 5-17, 15-18, 5-19, 5-20, частково 5-21 (площею 16, 0 кв.м), кім. №5-23 на п'ятому поверсі та кім. №№4-9, 4-10, 4-11, 4-12, 4-12, 4-13, 4-14, 4-15, 4-16, 4-17, 4-18, 4-21, 4-22, 4-31 на четвертому поверсі 5-типоверхової будівлі учбового корпусу (Інв. №10310007, літ. В-5), загальною площею 369,0 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.2. відповідач використовує орендоване майно для розміщення швейного цеху.

Наведені обставини свідчать про те, що орендоване відповідачем приміщення як на момент укладення спірного Договору, так і на теперішній час виключено з житлового фонду, оскільки відповідна будівля не відповідає санітарно - технічним вимогам, які пред'являються до житлових приміщень та підлягає переобладнанню для використання в інших цілях.

З пояснень 1-го відповідача вбачається, що укладений відповідно до норм діючого законодавства, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», з дозволу Міністерства освіти та науки України, орендоване майно знаходиться у нежитловій будівлі, в учбовому процесі не задіяно, приміщення знаходиться в окремій нежитловій будівлі і на значній відстані від учбового корпусу, має окремий вхід, на момент укладення договору було вільним і не використовувалось в навчальному процесі, а в позовній заяві прокурором конкретно не вказані порушення, які мали місце при укладенні цього договору, а також не вказано, яка спричинена шкода державі і його бюджету.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" встановлюють заборону використання не за призначенням об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділів, технологічно пов'язаних з навчальним та науковим процесом.

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про професійно-технічну освіту" професійно-технічна освіта може включати природничо-математичну, гуманітарну, фізичну, загальнотехнічну, професійно-теоретичну і професійно-практичну підготовку. Природничо-математична, гуманітарна, загальнотехнічна, професійно-теоретична підготовка здійснюється в спеціалізованих навчальних кабінетах, аудиторіях, лабораторіях і провадиться у таких формах:різні типи уроків, лекція, теоретичний семінар, практичний семінар, лабораторно-практичне заняття тощо;індивідуальне заняття учнів, слухачів;виконання учнями, слухачами індивідуальних завдань (реферат, розрахункова робота, курсовий проект, випускна та проміжна етапна кваліфікаційна робота, дипломний проект);навчальна екскурсія;інші форми організації теоретичного навчання.Фізична підготовка проводиться у спеціальних приміщеннях, спортивних залах, на спортивних майданчиках, стадіонах у формі уроку фізичного виховання та в позаурочний час у спортивних секціях. Професійно-практична підготовка проводиться у навчальних майстернях, на полігонах, на тренажерах, автодромах, трактородромах, у навчально-виробничих підрозділах, навчальних господарствах, а також на робочих місцях на виробництві чи в сфері послуг у таких формах:урок виробничого навчання в навчальному закладі;урок виробничого навчання на виробництві чи в сфері послуг;виробнича практика на робочих місцях на виробництві чи в сфері послуг;переддипломна (передвипускна) практика на виробництві чи в сфері послуг;інші форми професійної практичної підготовки. Професійно-практична підготовка учнів, слухачів здійснюється у тісному поєднанні з виготовленням корисної продукції, наданням послуг, що оплачуються згідно з законодавством.

У відповідності до ч. 3.5 Положення про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30 травня 2006 року №419 професійно-практична підготовка складається з виробничого навчання, виробничої, переддипломної (передвипускної) практики і проводиться у навчально-виробничих майстернях, на полігонах, тренажерах, автодромах, трактородромах, у навчально-виробничих підрозділах, навчальних господарствах, а також на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг.

Згідно до пункту 3.6. вказаного Положення виробниче навчання включає: навчання учнів, слухачів у навчально-виробничих майстернях, дільницях і полігонах, де вони послідовно набувають первинні професійні уміння і навички виконання робіт; навчання учнів, слухачів безпосередньо на підприємствах, будівельних об'єктах, полях, фермах, де вони в складі навчальних груп та учнівських бригад під керівництвом майстрів виробничого навчання послідовно закріплюють одержані первинні професійні уміння та навички, навчаються використовувати сучасну техніку, механізми та інструменти, набувають потрібних практичних навичок самостійно та якісно виконувати роботи, передбачені робочими навчальними планами.

З Рішення Харківської міської ради №1187 від 15 грудня 2004 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 раніше використовувався як жіночий гуртожиток і не відповідає санітарно - технічним вимогам (т.1 а.с.72).

Наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини свідчать про те, що навчальний і навчально-виробничий процес ніяким чином не пов'язується з використанням гуртожитку.

В матеріалах справи наявна копія технічного плану будівлі, з якого вбачається, що нежитлові приміщення, які є предметом спірного договору оренди знаходяться в відокремленій від учбового корпусу будівлі, яка не використовується з метою забезпечення навчального процесу (т.1 а.с.158-163).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних норм права та відсутність підстав для визнання недійсним Договорів оренди нежитлових приміщень, розташованих в будівлі по АДРЕСА_1 викладена у постановах Харківського апеляційного господарського суду у справах № 922/1385/15 та № 922/2109/16, які набули законної сили.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у наданих суду першої інстанції поясненнях ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» зазначає, що за період оренди та на даний час ліцей не має потреби в площах, займаних ФОП ОСОБА_3, а окрема будівля не пов'язана з навчальним процесом, оскільки має окремий вхід і знаходиться на значній відстані від учбового корпусу.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що за змістом вищевказаних положень Закону, гуртожиток не відноситься до структурних підрозділів професійно-технічних навчальних закладів і технологічно не може бути пов'язаний з навчальним та науковим процесом такої навчальної установи, що є підставою для не застосування обмежень встановлених частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту".

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-94цс13 зазначено, що передання в оренду спірного приміщення всупереч вимогам ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" є підставою для визнання договору недійсним лише за умови порушення, у зв'язку з його укладенням, прав та охоронюваних законом інтересів позивача, якщо за результатами розгляду справи факту порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду не має правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи наведені приписи, прокурор, звертаючись до суду із даним позовом про визнання недійсним договір оренди, не будучи його стороною, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

З позовної заяви вбачається, що прокурор обгрунтовує відповідне звернення фактом порушенням економічних інтересів держави.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що порушення економічних інтересів держави може мати місце в разі коли внаслідок укладення вказаного Договору держава зазнала збитків у зв'язку як з недоотриманням бюджетом коштів так і необхідністю понесення додаткових витрат.

З пояснень ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» та ФОП ОСОБА_3 вбачається, що ФОП ОСОБА_3 проводить щорічний поточний ремонт в орендованому приміщенні, підтримує його в належному стані, безкоштовно надає допомогу в ремонті одягу учням ліцею, оскільки у відповідності до соціального паспорту більшість із них являються сиротами, інвалідами, дітьми із неповних сімей та малозабезпечених сімей, а станом на 09.12.2015 року в ліцеї навчаються 14 учнів переселенців. За період дії договору оренди ФОП ОСОБА_3 проведений ремонт за їх кошти в орендованому приміщенні, а саме -повністю замінена електромережа, установлені нові світильники, оштукатурені, прошпакльовані та пофарбовані стіни, поклеєні шпалери, замінені двері, сантехніка, покладений лінолеум на підлогу, в саму будівлю встановлені енергозберігаючі двері. Всі кошти від орендної плати зараховуються в державний бюджет. При звільненні цих площ витрати на опалення та комунальних послуг ляжуть на плечі державного бюджету. Орендар ФОП ОСОБА_3, відповідно до умов спірного договору оренди своєчасно і в повному обсязі сплачує орендну плату та комунальні платежі, тобто всі кошти від оренди поступають в бюджет держави. Протягом терміну договору оренди ФОП ОСОБА_3 сплачено в дохід держави без ПДВ - 123 825, 00 грн , а саме до Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області - 86 678 грн, балансоутримувачу ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» - 37 153 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідні кошти використовуються ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» в якості додаткового джерела фінансування, тобто виступають способом економії державних коштів, що свідчить про відсутність факту порушення інтересів Держави укладення спірного правочину.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 61, 63 Закону України "Про освіту", Статуту ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» та приймаючи до уваги відсутність можливості і потреби використання спірного приміщення в учбових цілях та відсутності порушення укладенням спірного Договору учбового процесу, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним Договору оренди оренди № 5890-Н від 27.03.2015 р., укладеного між Регіональнм відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ФОП ОСОБА_3

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення та повернути його позивачу є похідними від вимоги про визнання договору недійсним, колегія суддів вважає, що господарський суд також дійшов обґрунтованого висновку про відмову у їх задоволенні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга Заступника прокурора Харківської області задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 22 серпня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22 серпня 2016 року у справі № 922/2010/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.