РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016Справа №910/17654/16

За позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Траст»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_3 по дов. № 462/2016 від 26.04.2016

ОСОБА_4 по дов. № 463/2016 від 25.04.2016

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Траст» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» відповідно до яких просить:

у рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «Траст» за кредитним договором № 30/К/0337 від 30.09.2011, що становить 4 786 782,58 доларів США, з яких: 4 280 000,00 доларів США - прострочене тіло кредиту, 497 186,46 грн. доларів США - прострочені проценти, 9 596,12 - неустойка, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 30/3/0337 від 17.11.2011 - нежилий будинок-торгівельний комплекс «РЕНО» з СТО (літ. А), загальною площею 4 077,3 кв. м., адреса: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 16-а, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3214, виданий 19.09.2011, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, шляхом надання Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «Траст» права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною зазначеного предмета іпотеки 25 769 000,00 грн., з усіма правами, наданими актами чинного законодавства продавцю, зокрема, правом укладати від свого імені договір купівлі-продажу предмета іпотеки, правом замовляти та отримувати технічну документацію на предмет іпотеки, правом замовляти та отримувати висновок з оцінки предмету іпотеки, правом отримувати інформацію, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інших державних реєстрів, що містять інформацію про предмет іпотеки та з іншими правами, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 порушено провадження у справі № 910/17654/16 та призначено справу до розгляду на 11.10.2016.

Позивачем в судовому засіданні 11.10.2016 у відповідності до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України подано клопотання про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» реєстраційне свідоцтво ОСОБА_1 банку України, що підтверджує реєстрацію ОСОБА_1 банком України додаткової угоди № 1 від 27.12.2011 до кредитного договору № 30/К/0337 від 30.09.2011 укладеної ПАТ ОСОБА_1 банк «Траст» та ТОВ «ОСОБА_2 Менеджмент».

Представник відповідача в судовому засіданні 11.10.2016 не заперечував проти задоволення клопотання позивача про витребування вищевказаних документів.

В судовому засіданні 11.10.2016 клопотання позивача про витребування документів було задоволено та зобовязано відповідача надати оригінали витребуваних документів.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.10.2015 було оголошено перерву до 18.10.2015.

Позивач в судовому засіданні 18.10.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 18.10.2016 позовні вимоги визнав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016, у звязку з не виконанням відповідачем вимог суду в частині надання письмового відзиву на позов та витребуваних судом документів, розгляд справи № 910/17654/16 було відкладено до 27.10.2016.

Відповідачем 26.10.2016 до відділу діловодства суду подано пояснення щодо неможливості витребуваних судом документів, оскільки такі документи у відповідача відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016, у звязку з не виконанням відповідачем вимог суду в частині надання письмового відзиву на позов, розгляд справи № 910/17654/16 було відкладено до 10.11.2016.

Відповідач в судлове засідання 10.11.2016 не зявився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу від 27.10.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-Б, офіс 21, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 27.10.2016, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 02.11.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 01 5.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 10.11.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення його представників, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 банк «Траст» (ОСОБА_1, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» (Позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № 30/К/0337 (далі Кредитний договір), з наступними змінами, відповідно до умов якого Позичальнику було надано кредит в розмірі 4 280 000,00 дол. США та кінцевим терміном погашення 30.09.2016.

27.12.2011 було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, за умовами якої змінено порядок нарахування та сплати процентів (п. 4.3 Кредитного договору).

Так, згідно п. 4.3 Кредитного договору в редакції додаткової угоди № 1 від 27.12.2011 проценти сплачуються Позичальником в дати закінчення періодів нарахування процентів та у дату погашення Кредиту.

Перший процентний період починається з дати, що слідує за датою надання кредиту, і закінчується 25.11.2011 (включно);

Другий процентний період починається з 26.11.2011 і закінчується 30.12.2011 (включно);

Третій процентний період починається з 31.12.2011 і закінчується 25.02.2012 (включно);

Наступні процентні періоди починаються 26 числа другого місяця кожного кварталу і закінчуються 25 числом другого місяця наступного кварталу (включно);

Останній процентний період починається з 26.08.2016 і закінчується в дату повернення кредиту.

Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору видача кредиту здійснюється Банком шляхом направлення кредиту на рахунок Позичальника. Зобовязання Бнку з видачі кредиту вважаться виконаним з дати надання кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору, ОСОБА_1 перерахував Позичальнику 26.10.2011 кредит на загальну суму 4 280 000,00 дол. США, а отже виконав свої зобовязання 26.10.2011.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору зобовязання Позичальника з повернення кредиту та погашення іншої заборгованості за договором вважаються виконаними належним чином у дату зарахування відповідних грошових коштів на кореспондентський рахунок Банку, якщо перерахування грошових коштів здійснювалось з рахунків Позичальника, відкритих в інших кредитних організаціях.

Позивач вказує на те, що поинаючи з 26.11.2014 не виконує свої зобовзання за Кредитним договором по сплаті поцентів, що відповідачем не спростовано.

Згідно з п. 9.4 Кредитного договору ОСОБА_1 вправі вимагати від Позичальника дострокової повернення заборгованості по договору, зокрема, якщо Позичальник не виконав свої зобовязання за Кредитним договором незалежно від тривалості періоду невиконання зобовязань.

Вимога Банку про дострокове повернення заборгованості по договору оформлюється повідомленням із зазначенням причини такої вимоги.

Згідно п. 9.5 Кредитного договору в разі предявлення Позичальнику Банком повідомлення з вимогою дострокового повернення заборгованості по договору на підставі настання обставин, передбачених договором або законодавством РФ Позичальник зобовязаний повернути заборгованість по договору не пізніше 3 (третього) робочого дня з дпти отримання Позичальником від Банку відповідного повідомлення.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення від 20.04.2016 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором протягом 3 (трьох) робочих днів.

Дане повідомлення надіслано рекомендованою кореспонденцією 29.04.2016, що підтверджується поштовою квитанцією № 9996 та описом вкладення у цінний лист від 29.04.2016.

Відповідач не виконав своїх зобовязань за Кредитним договором і не сплатив заборгованість.

Згідно з п. 5.1 Кредитного договору у разі порушення Позичальником строків повернення заборгованості, сплати процентів і/або інших платежів, належних Банку у відповідності з умовами договору, ОСОБА_1 вправі вимагати від Постачальника сплати неустойки у розмірі 2,5 (дві цілих пять десятих) відсотків річних, нарахованих на прострочену до сплати суму за кожен день прострочення.

Станом на 26.09.2016 розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором перед позивачем становить 4 786 782,58 доларів США з яких: заборгованість за кредитом 4 280 000 доларів США; заборгованість за процентами 497 186,46 доларів США; неустойка 9 596,12 доларів США.

Вказані обставини підтвердженні наданими позивачем суду довідками про рух коштів на рахунку відповідача за Кредитним договором, та відповідачем не спростовані.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань відповідача за Кредитним договором, між Банком та Позичальником було укладено Іпотечний договір № 30/3/0337 від 17.11.2011 (далі Іптечний договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 4047, за умовами якого відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю - торговий комплекс «РЕНО» з СТО (літ А), загальною площею 4 077,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Дніпровська набережна, 16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі настання випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки.

Згідно з п. 5.1 Іпотечного договору в такому випадку Іпотекодавець направляє письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання протягом тридцяти днів та попередженя про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо потягром встановленого строку вимога Банку залишається без задоволення ОСОБА_1 вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.Документом, що підтверджує відправлення Банком письмової вимоги про усунення порушення та виконання порушеного зобовязання є квитанція поштового твідділення про відправлення відповідного рекомендованого листа Іпотекодавцю за адресою його реєстрації.

Враховуючи викладене, позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення від 20.04.2016 про настання відповідальності Іпотекодавця та про зверення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про погашення заборгованості протягом 35 (тридцяти пяти днів) з дати отримання даної вимоги.

Дане повідомлення надіслано рекомендованою кореспонденцією 29.04.2016, що підтверджується поштовою квитанцією № 9996 та описом вкладення у цінний лист від 29.04.2016.

Відповідач не виконав своїх зобовязань за Кредитним договором і не сплатив заборгованість.

Нормативно обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на приписи ст. ст. 33, 38 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом його реалізації за ціною згідно поведеної оцінки в розмірі 25 769 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні норми закріплені також і в Господарському кодексу України.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки ОСОБА_1 банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобовязання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обовязковість виконання договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як зазначає позивач, станом на 26.09.2016 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» наявна прострочена заборгованість перед ПАТ ОСОБА_1 «Траст» за Кредитним договором в розмірі 4 786 782,58 доларів США з яких: заборгованість за кредитом 4 280 000 доларів США; заборгованість за процентами 497 186,46 доларів США; пеня 9 596,12 доларів США.

При цьому, факт наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано.

Таким чином, судом встановлено настання випадків порушення виконання зобовязань відповідача за Кредитним договором та останнім не спростовані.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», є вид забезпечення виконання зобов'язань нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього божника у порядку встановленому цім законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

За приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Цією ж статтею передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом Іпотечного договору (п. 5.1.) іпотекодержатель має право у разі настання випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобовязання задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки.

У відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку» та п. 5.3.2 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від свого імені будь-якій третій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «Аналітик» від 06.09.2016 ринкова вартість іпотечного майна становить 25 769 000,00 грн. та ПДВ 5 153 800,00 грн.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги, що за приписами ст. ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, з огляду на встановлені судом обставин, що викладені вище, зважаючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Траст» є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. У рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-Б, офіс 21, ) перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «Траст» (105066, Російська Федерація, м. Москва, вул. Спартаківська, 5, будівля 1, основний державний реєстраційний номер 480) за кредитним договором № 30/К/0337 від 30.09.2011, що становить 4 786 782,58 доларів США, з яких: 4 280 000,00 доларів США - прострочене тіло кредиту, 497 186,46 грн. доларів США - прострочені проценти, 9 596,12 - неустойка, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 30/3/0337 від 17.11.2011 - нежилий будинок-торгівельний комплекс «РЕНО» з СТО (літ. А), загальною площею 4 077,3 кв. м., адреса: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 16-а, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3214, виданий 19.09.2011, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, шляхом надання Публічному акціонерному товариству ОСОБА_1 «Траст» права на продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною зазначеного предмета іпотеки 25 769 000,00 грн., з усіма правами, наданими актами чинного законодавства продавцю, зокрема, правом укладати від свого імені договір купівлі-продажу предмета іпотеки, правом замовляти та отримувати технічну документацію на предмет іпотеки, правом замовляти та отримувати висновок з оцінки предмету іпотеки, правом отримувати інформацію, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інших державних реєстрів, що містять інформацію про предмет іпотеки та з іншими правами, необхідними для здійснення продажу предмету іпотеки.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Менеджмент» (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-Б, офіс 21, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Траст» (105066, Російська Федерація, м. Москва, вул. Спартаківська, 5, будівля 1, основний державний реєстраційний номер 480) 7 698 (сім тисячі шістсот девяносто вісім) доларів 77 центів США витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 16.11.2016.

Суддя ОСОБА_6