ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Справа № 904/7964/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Кощеєва І.М.

секретар: Ковзиков В.Ю.

за участю:

від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська: ОСОБА_1, довіреність № 19466/04-62-10-026 від 07.07.2016 року;

від ліквідатора: ОСОБА_2, довіреність, № б/н від 01.11.2016 року;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року

у справі № 904/7964/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року у справі № 904/7964/16 (суддя Владимиренко І.В.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Атекс" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, яку зобов'язано вчинити певні дії. Кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_4 відхилено.

Не погодившись із вказаною постановою, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року, провадження у даній справі припинити.

В обґрунтування своєї правової позиції ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська посилається на те, що оскаржувана постанова не містить всіх доказів на підтвердження реального стану боржника та його платоспроможності. Справа не містить документів, які б свідчили про відсутність зареєстрованого за боржником у відповідних державних установах майна. В матеріалах справи відсутні докази проведення оцінки наявних активів боржника, що унеможливлює визначення їх реальної вартості. До заяви про порушення справи про банкрутство ліквідатором не було надано відомостей про відокремлені підрозділи юридичної особи (філії, представництва) та докази вжиття заходів щодо їх закриття. Забезпечення проведення позапланової перевірки достовірного і повного визначення сум податків, що підлягали сплаті ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" до державного бюджету за період його діяльності та відповідно стягнення в разі необхідності донарахованих сум податків та зборів в межах справи про банкрутство на користь державного бюджету є економічними інтересами держави. В матеріалах справи відсутні докази надання ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника органам державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі первісних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 08.11.2016 року.

Представник ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська в судовому засіданні надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Ліквідатор боржника в запереченнях на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні просили постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року у даній справі залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників ліквідатора та ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року заява ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом прийнята до розгляду в підготовчому засіданні (а. с. 1-2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Атекс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а. с. 84-85).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року у справі № 904/7964/16 (суддя Владимиренко І.В.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Атекс" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, яку зобов'язано вчинити певні дії. Кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_4 відхилено (а. с. 93-95).

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості прийнятої судом першої інстанції постанови від 30.09.2016 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із статтею 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.09.2016 року голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" ОСОБА_3 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону (а. с. 4-76).

У вказаній заяві викладено обставини, пов'язані із неможливістю боржника в процедурі добровільної ліквідації задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі. Так, в заяві про порушення справи ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" посилається на те, що 18.03.2016 року єдиним учасником ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" було прийнято рішення про ліквідацію підприємства та призначення ліквідатора. На офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України були оприлюднені відомості за номером 3667 про внесення рішення засновників про припинення юридичної особи. Загальна сума визнаних кредиторських вимог складає 196 001 341,00 грн. В ході інвентаризації майна підприємства ліквідатором було встановлено, що його балансова вартість складає 180 000 000,00 грн.

З урахуванням наданих боржником доказів, господарський суд першої інстанції встановив недостатність вартості майна ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" для задоволення вимог кредиторів, наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Проте, такий висновок суду першої інстанції на думку колегії суддів апеляційного господарського суду не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону боржник зобов'язаний звернутись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі, зокрема, якщо під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 95 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений частиною 3 статті 110, статтею 111 Цивільного кодексу України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена статтею 95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника; аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами частин 1, 5, 6 статті 105 Цивільного кодексу України; проведення аналізу активів та пасивів боржника, що є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до пункту 3 статті 11 Закону; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства відповідно до частини 7 статті 111 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вимоги частин 1, 4, 8 статті 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки; вжити заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявити та вжити заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб; після закінчення строку на пред'явлення вимог кредиторами скласти проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Дотримання зазначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням відповідних доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження у справі в порядку даної статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону до заяви боржника про порушення справи додаються: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває в заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (стаття 43 Господарського процесуального кодексу України). Проте, господарський суд першої інстанції вищенаведене не врахував та не дослідив дотримання боржником під час досудової ліквідації приписів статті 111 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс" зареєстровано як юридична особа 19.11.2007 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості за № 0040092.

Учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс" 18.03.2016 року було прийнято рішення про припинення діяльності товариства шляхом його ліквідації, головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_5.

18.03.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про знаходження товариства в стані припинення за рішенням засновників та визначення строку для заявлення кредиторами своїх вимог до 18.05.2016 року.

До ліквідаційної комісії була подана заява від 28.03.2016 року про визнання грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Трейдінг" в розмірі 196 001 341,46 грн.

30.08.2016 року єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс" було прийнято рішення про припинення повноважень голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 та призначення головою ліквідаційної комісії ОСОБА_3.

09.08.2016 року рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс" було затверджено проміжний ліквідаційний баланс Товариства. Згідно з поданим проміжним ліквідаційним балансом товариство має основні засоби вартістю 180 000 000,00 грн. та кредиторську заборгованість у розмірі 196 000 000,00 грн. Учасником товариства також прийнято рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 4 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, встановлених законом. ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Таким чином, складенню проміжного ліквідаційного балансу боржника передує проведення інвентаризації.

Відповідно до пункту 5 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року (надалі Положення про інвентаризацію), інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Згідно з інвентаризаційним описом № 1 від 09.09.2016 року на вказану дату на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс" виявлено основні засоби балансовою вартістю 180 000 000,00 грн.

У розділі ІІ Положення про інвентаризацію зазначено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об'єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У таких випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Проте, інвентаризація майна боржника була проведена ліквідатором одноособово, без створення інвентаризаційної комісії та без участі матеріально відповідальної особи.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, інвентаризація майна боржника проводилась не належним чином. Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення оцінки майна боржника. Аудиторська перевірка щодо фінансового стану ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" із складанням аудиторського висновку також не проводилась.

Матеріали справи свідчать, що вимоги єдиного кредитора у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Трейдінг" на суму 196 000 000,00 грн. виникли у зв'язку з укладенням ним з громадянином ОСОБА_6 Молдова Леунтяну Іліє договору уступки права вимоги щодо повернення грошових коштів за договором позики № 1/16 від 01.12.2015 року, сплачених Леунтяну Іліє відповідно до договору доручення від 01.12.2015 року.

Згідно з частиною 1 статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, до заяви нового кредитора, з якою він звернувся до ліквідаційної комісії не додано будь-яких доказів, що свідчать про виконання Леунтяну Іліє зобов'язань по оплаті грошових коштів у зазначеному в договорі розмірі.

Надані ліквідатором до господарського суду копії повідомлень ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 18.03.2016 року та Управління Пенсійного фонду України від 23.03.2016 року не містять належних доказів отримання цих повідомлень відповідними державними органами.

Слід звернути увагу, що при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив і пасив боржника.

В порушення вимог Закону, судом першої інстанції фінансово-майновий стан боржника належним чином не досліджувався, не було перевірено чи мало підприємство боржник станом на день прийняття рішення його засновниками (учасниками) про ліквідацію, недостатньо грошових коштів та іншого ліквідаційного майна для здійснення розрахунків з кредиторами, виходячи з того, що належних доказів обґрунтованості вимог кредитора та здійснення інвентаризації майна боржника суду не було надано.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року (а. с. 1-2) про прийняття до розгляду заяви про порушення справи про банкрутство суд зобов'язав голову ліквідаційної комісії подати, зокрема, документальні докази недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів та докази дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Слід звернути увагу що документи, які підтверджують наявність або відсутність майна та майнових активів боржника не можуть бути надані суду після порушення справи, оскільки на відміну від позовного провадження, порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема в постановах Вищого господарського суду України від 27.10.2015 року у справі № 904/1491/15, від 06.04.2016 року у справі № 908/4115/15.

Крім цього, як вбачається з дублікату квитанції 0.0.613632315.1 від 09.09.2016 року з рахунку боржника були перераховані грошові кошти в розмірі 13 780 грн. сплати судового збору. Проте, наявність зазначених коштів не відображена в проміжному ліквідаційному балансі боржника.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо дій ліквідаційної комісії щодо стягнення дебіторської заборгованості, що порушує вимоги частини 1 статті 111 Цивільного кодексу України, відповідно до якої ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Разом з тим, після прийняття засновником рішення про припинення товариства шляхом ліквідації на його балансі з'явились майнові активи на суму 180 000 000,00 грн. При цьому, суду на час порушення провадження у справі не було надано доказів, що свідчать про правові підстави виникнення таких майнових активів.

Необхідно зауважити, що частиною 3 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. При цьому, чинне законодавство не містить в собі будь-яких виключень щодо вчинення таких дій ліквідатором в досудовій процедурі ліквідації боржника.

В матеріалах справи міститься довідка ліквідатора про те, що станом на 09.09.2016 року розрахунково-касове обслуговування ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" здійснюється Публічним акціонерним товариством "АКБ "Конкорд", МФО 307350, поточний рахунок у національній валюті № 1501.

Згідно з пунктом 11.16 "Порядку обліку платників податків та зборів", затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, належним доказом наявності відкритих /закритих рахунків у боржника є Довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишку коштів та їх закриття. Проте, докази звернення головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" до відповідного контролюючого органу щодо отримання переліку рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття в матеріалах справи відсутні.

Частиною 7 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Однак, матеріали справи не містять доказів надання ліквідатором ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів.

В матеріалах справи відсутні належні докази виконання ліквідатором боржника вищевказаних вимог Закону та відсутні докази проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Згідно з частиною 10 статті 111 Цивільного кодексу України до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

До заяви про порушення справи про банкрутство в порушення частини 10 статті 111 Цивільного кодексу України не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період.

Зазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів частин 7 та 10 статті 111 Цивільного кодексу України щодо добровільної ліквідації боржника та позбавило органи державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

За наведених обставин, судом першої інстанції належним чином не було перевірено дотримання заявником всіх передбачених законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також не проведено аналізу активів і пасивів боржника та належним чином не з'ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, висновок суду про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів не ґрунтується на належних доказах, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Розглядаючи справу у судовому засіданні господарський суд мав встановити обставини недотримання боржником передбачених законодавством передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство та припинити провадження у справі про банкрутство, оскільки надання в подальшому до суду додаткових доказів, пов'язаних із здійсненням процедури добровільної ліквідації законодавством не передбачено.

Оскільки, провадження у даній справі підлягало припиненню, суд першої інстанції не мав правових підстав для призначення ліквідатора у цій справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на неприпустимість використання процедури банкрутства з метою, що суперечить нормам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Щодо посилань ліквідатора у відзиві на апеляційну скаргу на відсутність у ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області права на апеляційне оскарження у даній справі постанови господарського суду колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необхідним зазначити наступне.

Положенням статті 1 Закону регламентовано, що учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників провадження у справі про банкрутство дана стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, враховуючи особливості процедури банкрутства в даному випадку (в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), правовий статус Державної податкової інспекції як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, а також той факт, що ліквідаційна комісія боржника не забезпечила надання документів на перевірку контролюючим органам, в тому числі органам доходів і зборів, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що хоча скаржник на час розгляду справи і не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, але його право підлягає судовому захисту.

Так, відповідно до ухвали господарського суду від 20.09.2016 року про порушення провадження у справі про банкрутство, копія даної ухвали направлена ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) та вжиття інших заходів, передбачених чинним законодавством.

При цьому слід звернути увагу, що 10.10.2016 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська видано наказ № 1246 "Про здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" (а. с. 117). Також, 10.10.2016 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська складено Акт № 1091/04-62-14-02/35543760 "Про неможливість проведення перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" (а. с. 118) та Акт № 1090/04-62-14-02/35543760 "Про незнаходження посадових осіб за податковою адресою ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" (а. с. 119).

Наведене свідчить про вчинення ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська заходів щодо здійснення податкової перевірки ТОВ "Будівельна компанія "Атекс".

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2016 року у справі № 904/10403/15.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Аналогічні підстави для припинення провадження у справі про банкрутство, передбачені пунктом 9 частини 1 статті 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З урахуванням зазначених норм процесуального права, провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанова господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року про визнання ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" банкрутом має бути скасована. Провадження у даній справі підлягає припиненню. Копію даної постанови слід направити державному реєстратору для здійснення відповідних реєстраційних дій щодо ТОВ "Будівельна компанія "Атекс".

Керуючись статтями 80, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 року у справі № 904/7964/16 скасувати.

Провадження у справі № 904/7964/16 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс", м. Дніпро банкрутом припинити.

Копію постанови направити державному реєстратору для здійснення відповідних реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атекс", м. Дніпро.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.11.2016 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Кощеєв