РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016Справа №910/18293/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
провідшкодування 4 488,80 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники

від позивача не з'явився
від відповідача Мостовик О.С. - представник за довіреністю № 02/669-224 від 06.14.2016
У судовому засіданні 23.11.2016 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування 4 488,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.04.2015 між ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та ТОВ "СКМ Сервіс" було укладено договір № 3343825 про страхування транспортного засобу. Внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_2 водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, був застрахований ТОВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", позивач просить стягнути з відповідача 4 488,80 грн. суму сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18293/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 26.10.2016.

24.10.2016 на адресу Господарського суду м. Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "Dacia Logan", державний номер НОМЕР_2.

25.10.2016 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшли документи позивача на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2016 та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

26.10.2016 відповідач подав до канцелярії суду документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України було відкладено на 23.11.2016.

У судове засідання, призначене на 23.11.2016, з'явився представник відповідача, який проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначає, що рахунок СП «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» № 211632545 від 02.03.2016, на підставі якого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, не може бути належним доказом завданого матеріального збитку, необхідного для відновлення пошкодженої речі, оскільки відображає лише вартість відновлювального ремонту на конкретному СТО на певну дату. Відповідач також стверджує, що єдиним доказом шкоди є звіт № 01/03/16 від 09.03.2016, на підставі якого повинна здійснюватись виплата страхового відшкодування з урахування франшизи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

06 квітня 2015 року за договором страхування транспортного засобу № 3343825 (надалі - договір) ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (надалі - позивач) було застраховано автомобіль марки "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, страхувальником та вигодонабувачем за договором є ТОВ "СКМ Сервіс".

З довідки № 86706658 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 26.02.2016 в м. Києві по вулиці Щорса 36, мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ "СКМ Сервіс, під керуванням водія ОСОБА_3 та "Dacia Logan" державний номер НОМЕР_2, що належить ТОВ "РВ-Лізинг", під керуванням водія ОСОБА_4.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.9 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Печерського районного суду міста Києва від 30.03.2016 справа № 757/10366/16-п.

29.02.2016 страхувальник звернувся до позивача із заявою про пошкодження транспортного засобу та про виплату страхового відшкодування.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 страхувальнику було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 4 590,23 грн., що підтверджується звітом № 01/03/16 від 09.03.2016, який виконаний суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5

Фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку СП «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» № 211632545 від 02.03.2016 становить 5 488,80 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 26.02.2016 за участю застрахованого автомобіля "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, згідно складеного страхового акту № 1698/10 від 10.03.2016 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 5 488,80 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 9600 від 16.03.2016.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_2, підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 30.03.2016 справа № 757/10366/16-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "РВ-Лізинг", як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 11.12.2015 (Поліс АЕ/6767986), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором № 3343825 про страхування транспортного засобу від 06.04.2015, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль НОМЕР_2.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АЕ/6767986) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1000,00 грн., таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням франшизи - 4 488,80 грн., що і відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Заперечень відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву стосовно того, що рахунок СП «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» № 211632545 від 02.03.2016 не може бути доказом завданого матеріального збитку, спростовуються наступним.

Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на викладене, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості виконаних робіт або таких, які особа, що зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу не те, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення тарнспортного засобу.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_1, відповідно до рахуноку СП «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» № 211632545 від 02.03.2016 склав 5 488,80 грн. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 5 488,80 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням № 9600 від 16.03.2016).

З огляду на зазначене вище та враховуючи не здійснення виплати відповідачем страхового відшкодування на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 488,80 грн. заподіяної внаслідок ДТП шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи положення ст. 49 ГПК України, а також відсутність звернення позивача з претензією до відповідача, судом не встановлено факту виникнення спору в результаті неправомірності дії відповідача, у зв'язку з чим судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, ідентифікаційний код 13490997) страхове відшкодування у розмірі 4 488 (чотири тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 80 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.11.2016.

Суддя Пукшин Л.Г.