РІШЕННЯ

"10" листопада 2016 р.Справа № 921/430/16-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Файне місто 2", вул. Володимирська, буд. 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет", вул. Вербицького, 6/107, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Комунсервісбуд", просп. С. Бандери, 33, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020

про визнання незаконним і скасування п.1 рішення №7/6/3 від 03.03.2016 року.

За участі представників сторін:

позивача: уповноважений ОСОБА_3, довіреність № 11 від 01.10.2015 р.

відповідача: заступник начальника управління правового забезпечення-начальник відділу претензійно правової роботи та представництва інтересів в судових інстанціях ОСОБА_4, довіреність № 1240/01 від 16.03.11 р.

третьої особи 1: уповноважений ОСОБА_5, договір про надання правової допомоги № 55 від 19.08.2016р.

третьої особи 2: уповноважений ОСОБА_6, довіреність № б/н від 08.08.16 р.,

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 81-1 ГПК України, розяснено.

Житлово-будівельний кооператив "Файне місто 2" вул. Володимирська, буд. 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 міської ради вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001 про визнання незаконним і скасування п.1 рішення №7/6/3 від 03.03.2016 року.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 25.07.2016 року до участі у справі № 921/430/16-г/4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет", вул. Вербицького, 6/107, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Комунсервісбуд", просп. С. Бандери, 33, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020.

Ухвалою від 18 серпня 2016 року провадження у справі № 921/430/16-г/4 зупинено до вирішення справи №921/1204/15-г/6 та зобовязано сторін повідомити суд про результати вирішення справи №921/1204/15-г/6.

Враховуючи факт подання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет" 27 вересня 2016 року заяви №б/н від 27.09.2016 року про поновлення провадження у справі з додатками, а саме: копією постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 року у справі №921/1204/15-г/6, господарський суд ухвалою від 28.09.2016р. поновив провадження у справі № 921/430/16-г/4 та призначив її до розгляду в засіданні господарського суду на 13 жовтня 2016 року на 10 год. 40 хв.

04.10.2016р. представником ОСОБА_1 міської ради на виконання вимог ухвали суду від 25.07.2016р. подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії документів, які слугували прийняттю рішення міської ради № 7/6/3 від 03.03.2016 року на 32-х арк.

13.10.2016р. в судовому засіданні представник третьої особи 1 усно заперечив проти заявлених позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Представник третьої особи 2 у даному судовому засідання позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні позову.

31.10.2016р. представником третьої особи 1 ТзОВ "Комунсервіс-Серет", через канцелярію суду подано відзив на позов, підтриманий його представником у судовому засіданні, у якому ОСОБА_2 заперечило проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що :

- щодо легітимності директора ТОВ "Комунсервіс-Серет" ОСОБА_7 зазначає, що станом на момент укладення та підписання договору купівлі-продажу від 17.02.2016р. протокол №5 від 05.11.2015р. Загальних зборів учасників товариства, згідно з яким останнього призначено на посаду керівника товариства, ніким не скасовано та не визнано недійсним;

- водночас, представник ОСОБА_2 вважає, що оскільки IX горизонтальний відстійник каналізаційний (чотири секції) по вул. Микулинецька, 116 в м. Тернополі знаходиться за місцем свого знаходження і на даний час, а належних і допустимих доказів зворотного позивачем не подано, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, ОСОБА_1 міська рада правомірно прийняла оскаржуване рішення щодо передачі права оренди земельної ділянки ТОВ "Комунсервісбуд";

- крім того, рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.04.2016р. у справі № 921/1204/15-г/6 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р.) договір про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 року визнано недійсним, а тому, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Відповідно, з визнанням договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 року недійсним, ЖБК «Файне місто-2» втратило будь-які права чи інтереси до земельної ділянки по вул. Микулинецька, 116 в м. Тернополі.

Таким чином, оскільки позивачем ЖБК "Файне місто 2"

не доведено тих обставин, які б засвідчували факт існування підстав визнання

незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради за № 7/6/3 від 03.03.2016 року, як і не підтверджено доказами, які права позивача порушуються даним рішенням, тому представник третьої особи 1 просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 31.10.2016р., позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених ним у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив суд в позові відмовити.

04.11.2016р. через канцелярію суду позивачкм подано клопотання про призначення судової експертизи, яке підтримано його повноважним представником судовому засіданні, яке відбулося 10.11.2016р. Так, обґрунтовуючи подане клопотання, позивач вважає, що надання ТОВ "Комунсервісбуд" земельної ділянки площею 3.63 га по вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль для обслуговування зношеного на 98% відстійника є недоцільним та неефективним, а також порушує його права, як власника незавершеного будівництва, розміщеного на цій же ділянці. З огляду на викладене, а також за відсутності можливості самостійно визначити, яка ж саме територія потрібна для обслуговування IX горизонтального каналізаційного відстійника (чотири секції), він просить для вирішення даного питання призначити у справі будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої винести питання: "Яка територія (площа земельної ділянки) потрібна для обслуговування обєкта нерухомого майна IX горизонтальний відстійник каналізаційний (чотири секції), знос 98%, стан непридатний, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль?".

Представники відповідача та третіх осіб у даному судовому засіданні проти клопотання позивача про призначення у даній справі судової експертизи заперечили з огляду на його необґрунтованість, а також посилаючись на затягування позивачем розгляду даної справи.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався (востаннє до 10.11.2016р.) для надання можливості: сторонам та третім особам на сторін відповідача прийняти участь у її розгляді, а також подати додаткові докази у справу.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювався за відсутності відповідних клопотань представників сторін та третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін та третіх осіб 1 та 2 на стороні відповідача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарським судом встановлено таке:

26.09.2015р. року між ТОВ "Комунсервіс-Серет" (надалі Підприємство) і ЖБК "Файне місто 2" (надалі Коопеатив) уклали договір про забудову земельної ділянки (надалі Договір) згідно з умовами якого предметом даного договору є здійснення буді вництва Обєкту (багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, які планується збудувати посекційно відповідно до розробленої та затвердженої в установленому законодав ством порядку проектно-кошторисної документації на Земельній ділянці) за рахунок фінансування членів Кооперативу із метою отримання у власність Обєкта будівництва членами Кооперативу та Підприємством у тих обсягах квадратних метрів, що визначені у даному Договорі (п.1.1 розділу 1, п.2.1 розділу 2 Договору).

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 Договору, Земельна ділянка - це земельна ділянка комунальної власності, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, цільове призначення для будівництва і обслуговування ба гатоквартирного житлового будинку, договір оренди № 5393 від 22.04.2015 року, укладений між ТОВ Комунсервіс-Серет і ОСОБА_1 міською радою терміном до 23.11.2022 року; номер запису про речове право у ДРРПНМ 9815814.

Взаємні права і обовязки сторони обумовили в розділі 4 Договору. Зокрема ТОВ "Комунсервіс-Серет" зобовязувалось надати кооперативу право на використання будівельного майданчика на умовах і в цілях, встановлених цим договором. А також містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; дозвіл (декларація) про початок виконання будівельних робіт; витяг з Державного земельного кадастру; довідку ОСОБА_1 ОДПІ про відсутність заборгованості по орендній платі за землю та інші документи.

ЖБК "Файне місто 2" брало на себе зобовязання своєчасно та в повному обсязі здійснити фінансування будівництва, в тому числі за рахунок коштів членів кооперативу (п.п.4.2.3 договору). А також оплату (придбання): проектно-кошторисної документації, висновку її експертизи, іншої необхідної для будівництва обєкту документації, всіх необхідних будівельних матеріалів та конструкцій, інших видів необхідних ресурсів, в т.ч. електро-, водо-, газопостачання тощо (п.п.4.2.8 правочину).

В обов'язки ТОВ "Комунсервіс-Серет" входило: затвердження проектної документації на будівництво об'єкта, яка буде виготовлена за замовленням кооперативу; погодження проектної документації, що стосується будівництва; отримання погодження здійснення будівництва у всіх компетентних органах, установах та організаціях відповідно до вимог чинного законодавства України; отримати всю необхідну документацію та дозволи на будівництво обєкта; сприяти в оформленні права власності за членами (асоційованими членами) кооперативу (п.п.4.1.7,4.1.8 договору).

На виконання умов Договору на вказаній земельній ділянці розпочато процес будівництва Об'єкту (26.09.2015 року згідно акту позивачу передана документація (містобудівні умови і обмеження, витяг з ДЗК, технічну документацію із землеустрою), 15.10.2015р. Підприємство отримало зареєстровану у органах ДАБІ деклара цію про початок виконання будівельних робіт, 16.10.2015р. року позивач і ОСОБА_2 виступили замовниками у договорі генерального підряду на будівництво, укладеного із генеральним підрядником ТОВ Золота середина., 16.10.2015р. року згідно акту, генеральному підряднику передані будівельний майданчик, проектна документація і копія декларації про початок виконання будівельних робіт, право власності на незаве ршене будівництво як обєкт нерухомого майна зареєстроване на власником ЖБК Файне місто 2).

Однак, рішенням загальних зборів учасників ТОВ Комунсервіс-Серет з 06.11.2015р. директором ОСОБА_2 обрано ОСОБА_7, якому належить 100% статутного капіталу ОСОБА_2, про що свідчить протокол зборів учасників № 5 від 05.11.2015 р.

Позивач стверджує, що в подальшому вказана особа створює перешкоди у діяльності ЖБК "Файне місто 2" і ТОВ "Золота середина" у спорудженні Обєкту.

Так, з метою ухилення від виконання умов укладеного Договору, ОСОБА_7 вчинено ряд правочинів від імені Підприємства, зокрема 17.02.2016р. між ТОВ Комунсервіс-Серет в особі ОСОБА_7 і ТОВ Комунсервісбуд в особі ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116.

Право власності ТОВ "Комунсервіс-Серет" на відчужуване нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 08.02.2016 року за № 52832641.

15.02.2016р. ТОВ «Міське бюро технічної документації» проведено технічну інвентаризацію належного IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції) по вул. Микулинецька, 116 в м. Тернополі, результати обстеження якого зафіксовано в сформованому технічному паспорті на споруду.

В період з 12.02. по 16.02.2016 року, за замовленням ТОВ "Комунсервіс-Серет" було проведено роботи з оцінки IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції) з метою визначення його вартості ТОВ "Захід-Експерт" на основі інформації наданої замовником та безпосереднього огляду об'єкта оцінки було проведено обстеження об'єкта оцінки. Як вбачається із Звіту про оцінку майна від 16.02.2016 року, вищезазначені відстійники характеризуються як залізобетонний фундамент площею основи 694 м2, 1967 року забудови, не придатні до використання. Також, складовою Звіту про оцінку майна від 16.02.2016 року є ілюстраційні матеріали - фотознімки об'єкту оцінки, виконані експертом-оцінювачем на місцевості.

17.02.2016 року згідно ОСОБА_8 приймання-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року предмет договору був переданий від продавця покупцеві, про що свідчать підписи представників сторін та відтиски їх печаток на вказаному акті.

З огляду на укладення такого правочину, 17.02.2016р. ТОВ Комунсервіс-Серет в особі ОСОБА_7 нотаріально посвідчено заяву, адресовану сесії і земельному відділу ОСОБА_1 міської ради, якою надано згоду на вилучення із його користування земельної ділянки площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, у звязку з відчуженням на ім'я ТОВ Комунсервісбуд IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116.

В подальшому, з метою одержання земельної ділянки площею 3,63 га для обслуговування викупленого майна за адресою вул. Микули нецька, 116, м. Тернопіль, ТОВ Комунсервісбуд 19.02.2016р. звернулося до міського голови ОСОБА_9 з відповідною заявою.

На підставі заяви ТОВ Комунсервіс-Серет від 17.02.2016 року про відмову від права користування землею, заяви ТОВ Комунсервісбуд від 19.02.2016 року про надання їм земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 міською радою прийнято рішення № 7/6/3 від 03.03.2016 р. "Про земельну ділянку за адресою вул. Микулинецька, 116" .

Пунктом 1 даного рішення вирішено надати ТОВ Комунсервісбуд у користування земельну ділянку , згідно з додатком.

Так, згідно з додатком до рішення №7/6/3 від 03.03.2016р. в оренду терміном на 5 років ТОВ Комунсервісбуд надано земельну ділянку площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, вид використання: для обслуговування викупленого IX горизонтального каналізаційного відстійника і його реконструкції та будівництва групи житлових будинків, а договір оренди землі від 16.06.2015р. розірвано за взаємною згодою сторін , про що в книзі засвідчення факту реєстрації вчинено запис №5393 від 22.04.2015р.

І оскільки позивач вважає, що прийняте рішення №7/6/3 від 03.03.2016р. порушує його права і інтереси, оскільки виключає можливість виконання договору від 26.09.2015р. щодо продовження будівництва багатоквартирного будинку для членів кооперативу, 20.07.2016р. він звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконним і скасування п.1 вказаного рішення.

Свої доводи позивач обґрунтовує наступним:

- договір купівлі-продажу від 17.02.2016р., який в подальшому слугував підставою для звернення ТОВ Комунсервісбуд до відповідача з метою одержання земельної ділянки площею 3,63 га для обслуговування викупленого майна за адресою вул. Микули нецька, 116, м. Тернопіль, було укладено сторонами виключно з метою ухилення Підприємства від виконання умов договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015р. та чинення перешкод у передачі права користування земельною ділянкою позивачу для будівництва, про що свідчать наступні обставини:

- комерційний представник ТОВ "Комунсервіс- Серет" ОСОБА_7 не може вважатися належним уповноваженим продавця за спірним договором з тих підстав, що його було обрано директором товариства на підставі протоколу №5 Загальних зборів ТОВ "Комунсервіс- Серет" від 05.11.2015р., в якому згідно висновку почеркознавчої експертизи від 26.02.2016р. підпис голови зборів ОСОБА_10 не виконаний цією особою, що на думку позивача є підставою нікчемності дій ОСОБА_7, вчинених від імені товариства;

- також, згідно пункту 4.1.12 Договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 року, протягом 10 днів з моменту відповідної вимоги Кооперативу, Підприємство зобовязується надати Кооперативу оригінал акту демонтажу обєктів нерухомості (відстійник тощо), які знаходяться на території Земельної ділянки та належать Підп риємству, а також в разі наявності записів в державному реєстрі речових прав на не рухоме майно стосовно вищевказаних обєктів нерухомого майна, Підприємство у той же строк зобовязується зареєструвати припинення свого права власності.

05.11.2015 року представниками Замовника 1 - ЖБК "Файне Місто 2", замовника 2 - ТзОВ "Комунсервіс-Серет" та Генерального підрядника ТзОВ "Золота Середина" складено акт про наступне:

- на земельній ділянці площею 3,63 га по вул. Микулинецька, 116, м. Терно піль, сторони проводять будівельні роботи із будівництва багатоквартирного будин ку, згідно договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 р. і генерального підряду на будівництво від 16.10.2015 р.

- у результаті робіт з розчистки території і викопування котловану, IX гори зонтальний відстійник каналізаційний (чотири секції), адреса Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, будинок 116 - повністю знищений.

- цей акт є підставою для державної реєстрації припинення права власності Замовника-2 на відстійник.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що оспорюване рішення ОСОБА_1 міської ради №7/6/3 від 03.03.2016р. є протиправним, оскільки пунктом 1 даного рішення вирішено надати ТОВ Комунсервісбуд у користування земельну ділянку в порядку переходу права власності на нерухоме майно за ст. 120 Земельного кодексу України, тоді як IX гори зонтальний відстійник каналізаційний (чотири секції), адреса Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, будинок 116 , для обслуговування якого ця земельна ділянка надається, як обєкт нерухомого майна є знищеним. Крім того, вказане рішення прийнято з врахуванням наданої ТОВ Комунсервіс-Серет в особі ОСОБА_7 нотаріально посвідченої згоди на вилучення із його користування земельної ділянки площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, оскільки зазначена посадова особа товариства не володіє необхідним обсягом цивільної право- та дієздатності.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності з статті 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, при цьому судом взято до уваги таке:

- у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 26, 59, 74 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", постанови Пленуму Вищого господарського суду №10 від 24.10.2011р. (із наступними змінами та доповненнями), а також судової практики, що склалася, розгляд заявлених позивачем вимог щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування, підвідомчі господарському суду так як, реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з субєктами підприємницької діяльності. Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізується волевиявлення держави або територіальної громади, як учасника цивільно-правових відносин, із якими виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обовязки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто, справи у них підвідомчі господарським судам.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Тому, з цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб (правова позиція Верховного Суду України, викладена у листі від 01.07.2014р. "ОСОБА_8 практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України").

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Матеріали справи свідчать, що, звертаючись до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування п. 1 рішення ОСОБА_1 міської ради прийнято № 7/6/3 від 03.03.2016 р. "Про земельну ділянку за адресою вул. Микулинецька, 116", позивач як на підставу заявлених вимог посилається на той факт, що з прийняттям спірного рішення, він був позбавлений можливості продовжувати будівництва багатоквартирного будинку для членів кооперативу на виконання умов договору від 26.09.2015р. про забудову земельної ділянки, оскільки вона (спірна земельна ділянка) надана в оренду терміном на 5 років ТОВ Комунсервісбуд для обслуговування викупленого згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2016р. IX горизонтального каналізаційного відстійника, його реконструкції та будівництва групи житлових будинків.

Статтями 19 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законами України, актами Президента України, а також іншими нормативно-правовими актами. Рішення (акти) органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні відповідати переліченому законодавству.

Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить законодавству і порушує цивільні права та інтереси (ст.21 ЦК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Досліджуючи в процесі розгляду справи правомірність оспорюваного рішення та відповідність його нормам чинного законодавства, судом встановлено наступне:

- в силу приписів ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч.1 п. 34 ст. 26 Закону про місцеве самоврядування до повноважень міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарних засіданнях.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень міських, селищних, сільських рад, як органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин на їх території, належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка придбала будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача споруди переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Отже, законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до їх власника переходить право власності/користування на частину земельної ділянки, на якій розташовані належні йому обєкти нерухомості.

Зібрані у справі докази свідчать, що приймаючи оспорюване рішення, орган місцевого самоврядування, використовуючи надані йому законом повноваження як розпорядника земель територіальної громади міста Тернополя, керувався приписами ст. 120 ЗК України, тобто діяв у порядку та спосіб, визначений нормами чинного законодавства, оскільки договір купівлі-продажу IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116 від 17.02.2016р., для обслуговування якого і була виділена земельна ділянка, укладений між ТОВ Комунсервіс-Серет і ТОВ Комунсервісбуд, був чинним на момент його прийняття. Доказів зворотного суду не надано.

Водночас, в процесі розгляду справи судом встановлено, що договір про забудову від 26.09.2015 року, укладений між ТзОВ "Комунсервіс-Серет" та ЖБК "Файне місто 2", на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, визнано недійсним рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.04.2016р. у справі № 921/1204/15-г/6 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р., яка набрала законної сили 08.09.2016р.), зокрема, з тих підстав, що:

- пункт 2.1 (предмет договору), п.п.4.2.3, п.п.4.2.3 та інші умови договору, що торкаються способу фінансування будівництва та виготовлення для цього документації, а також додаток № 3, який є невід'ємною частиною правочину не відповідають вимогам Закону України "Про інвестиційну діяльність" від 18 вересня 1991р. за N 1560-XII ;

- умови спірного договору про прийняття ЖБК "Файне місто 2" на себе функції "замовника будівництва" обєкта в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не відповідають цьому Закону. Відповідач не може виступати замовником будівництва земельної ділянки у звязку з тим, що він не є законним користувачем чи власником земельної ділянки.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини .

У відповідності до п. 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26 січня 2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Отже, виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування п. 1рішення ОСОБА_1 міської ради № 7/6/3 від 03.03.2016 р. "Про земельну ділянку за адресою вул. Микулинецька, 116", зобовязаний довести, яким чином оспорюване ним рішення порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до положень вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст. 34 ГПК України. Згідно із приписами вказаної норми, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено наявність обставин і підстав, за яких оспорювань рішення порушує його права і законні інтереси, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Клопотання позивача б/н від 04.11.2016 р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд відхиляє з огляду на те, що:

- згідно з ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу;

- відповідно до п.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.11.2006р. № 01-8/2651 Про деякі питання призначення судових експертиз, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

І оскільки в процесі розгляду справи судом встановлено обставини, зокрема щодо відсутності у позивача правових підстав для визнання незаконним та скасування п. 1 рішення ОСОБА_1 міської ради № 7/6/3 від 03.03.2016 р. "Про земельну ділянку за адресою вул. Микулинецька, 116", тому суд не вбачає підстав для задоволення такого клопотання.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 43, 32-33, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 16.11.2016р.

Суддя Н.М. Бурда