Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

?21? листопада 2016 року справа № 927/513/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД",

юридична адреса: вул. Куренівська, 14 Б, м. Київ, 04073

фактична адреса: вул. Широка, буд. 1-А, м. Чернігів, 14021

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2,

юридична адреса: АДРЕСА_2, 17000

фактична адреса: АДРЕСА_3, 17000

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 2034,88 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 21.11.2016, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД" подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2034,88 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ЧР/812 від 04.06.2014.

Відповідач у судових засіданнях 14.06.2016 та 30.06.2016 проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, зазначивши, що не укладав та не підписував договір № ЧР/812 від 04.06.2014, додаток № 1 до нього, а також товарно - транспортні накладні № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015. Відповідач ствердив, що товар, поставлений позивачем згідно вищевказаних накладних, ним отриманий не був. Враховуючи зазначене, відповідачем було заявлено усне клопотання про призначення судово - почеркознавчої експертизи документів, що задоволено ухвалою суду від 30.06.2016 року (а.с.75-77). Провадження по справі було зупинено та матеріали справи № 927/513/16 направлено до Чернігівського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз для проведення судової почеркознавчої експертизи документів.

22.07.2016 на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання експерта Чернігівського відділення Київського - науково дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів для проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2534-2536/16-24, у зв'язку з чим провадження по справі № 927/513/16 було поновлено ухвалою суду від 26.07.2016 (а.с.80-83).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.08.2016 клопотання експерта задоволено, додаткові документи для проведення судової почеркознавчої експертизи були витребувані у відповідача та залучені до матеріалів справи, провадження по справі було повторно зупинено, матеріали справи направлені до експертної установи (а.с.105-106).

21.10.2016 на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшла справа № 927/513/16 з висновком експерта за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи документів від 17.10.2016 за № 2534-2536/16-24 (а.с. 115-127), у зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі № 927/513/16 поновлено, її розгляд призначено на 21.11.2016, про що винесено ухвалу від 10.11.2016 (а.с. 128).

Сторони у судове засідання 21.11.2016 не з'явились, повноважних представників не направили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.129-131).

На виконання вимог ухвали суду від 10.11.2016 на електронну адресу господарського суду Чернігівської області від відповідача на підтвердження оплати вартості судової почеркознавчої експертизи документів надійшли копії рахунку № 5307 від 09.08.2016 р. на суму 2114,40 грн. та платіжної квитанції № 136 від 30.09.2016 на суму 2114,40 грн., що були долучені судом до матеріалів справи (а.с. 138-139).

Суд зробив офіційний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1), з якого вбачається, що 30.09.2016 року до державного реєстру було внесено запис про припинення діяльності останнього за № 3002664 (а.с.134-137).

У відповідності до абз 4. п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Виходячи з того, що на момент порушення провадження по справі (31.05.2016) відповідач мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а тому продовжив розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, з'ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд , -

Встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Заявлений позов позивач обґрунтовує умовами договору поставки від 04.06.2014 № ЧР/812 з додатком №1 до нього.

Так позивач стверджує, що 04 червня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД" (постачальник, позивач по справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (покупець, відповідач по справі) було укладено договір поставки № ЧР/812, за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача продукцію (надалі товар), а відповідач зобов'язується прийняти цей товар та оплачувати його в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Асортимент та ціна товару погоджується сторонами у накладній на поставку товару, яка є невід'ємною частиною цього договору (п.п. 1.1.-1.2. договору) (а.с.48-50). Сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах DDP - поставка до пункту призначення, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010, які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. Поставка здійснюється автотранспортом постачальника або за бажанням покупця шляхом самовивозу. Датою поставки товару вважається дата його отримання покупцем. Перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент отримання товару покупцем та підписання (з печаткою) ним накладних за поставлений товар (п.п. 3.1, 3.6, 3.7 договору № ЧР/812)

Додатком № 1 до договору № ЧР/812 визначено, що адресою поставки товару є: смт. Козелець, вул. Комсомольська, 77. При цьому додатком № 1 до договору сторони погодили, що матеріально - відповідальною особою, уповноваженою на приймання товару є ОСОБА_2. У випадку зміни переліку матеріально - відповідальних осіб, що уповноважені приймати товар, відповідач зобов'язаний негайно сповістити про це позивача у письмовій формі. У разі доповнення переліку чи у разі зміни матеріально - відповідальних осіб, що уповноважені приймати товар, відповідач повинен негайно повідомити позивача письмово за підписом керівника і головного бухгалтера із зазначенням посад, прізвища, ім'я, по - батькові, паспортних даних таких осіб, їх зразків підписів і зразків печаток (штампів), якими такі матеріально - відповідальні особи завірятимуть на супровідних документах свій підпис про одержання товару (а.с.50).

Покупець здійснює оплату товару за ціною, яка передбачена у накладній на поставку товару до договору. Покупець зобов'язується сплатити вартість поставленої партії товару протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. Оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника, або шляхом внесення готівки в касу постачальника (п. 4.1, 4.4 договору № ЧР/812).

Позивач стверджує, що відповідно до товарно - транспортних накладних від 08.04.2015 № Г0408281 на суму 1192,80 грн. та від 22.04.2015 № Г0420260 на суму 1342,08 грн. ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2534,88 грн.

Позивач ствердив, що поставлений товар був частково оплачений на суму 500,00 грн., однак належних доказів оплати останнім до матеріалів справи надано не було.

Відповідач у судових засіданнях 14.06.2016 та 30.06.2016 проти позову заперечив в повному обсязі, зазначивши що не укладав з позивачем договір поставки від 04.06.2014 № ЧР/812 та додаток № 1 до нього, товар за товарно - транспортними накладними № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015 не отримував, за нього з позивачем не розраховувався.

Судом встановлено, що в договорі поставки № ЧР/812 від 04.06.2014, додатку № 1 до нього (а.с.48-50), підписантом зазначений особисто ОСОБА_2, натомість в товарно - транспортних накладних № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015 підписантами зазначені інші невстановлені особи. При цьому, зі змісту додатку № 1 до договору № ЧР/812 від 04.06.2014, вбачається, що право на отримання товару поставленого за вказаним договором мав виключно ОСОБА_2

Судом було задоволено клопотання відповідача та призначено судову почеркознавчу експертизу документів по справі № 927/513/16, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

З висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи документів від 17.10.2016 № 2534-2536/16-24 (а.с. 116-127) вбачається, що підписи від імені ОСОБА_3 в графі «Покупець» в договорі поставки № ЧР/812 від 04.06.2014 та додатку №1 до договору поставки № ЧР/812 від 04.06.2014 виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Підписи в графі «Прийняв» в товарно - транспортних накладних № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (редакція станом на 04.06.2014) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналогічна правова норма закріплена ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (редакція станом на 04.06.2014), згідно якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

За змістом ст. 33 ГПКУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно ст. 34 ГПКУ господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, судом встановлено, що договір № ЧР/812 від 04.06.2014, додаток № 1 до нього, а також товарно - транспортні накладні № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015 ОСОБА_2 не підписував, як наслідок - між сторонами були відсутні відносини щодо поставки товару.

Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами той факт, що ОСОБА_2 було уповноважено третіх осіб на отримання товару, поставленого позивачем згідно товарно - транспортних накладних № Г0408281 від 08.04.2015 та № Г0420260 від 22.04.2015.

Враховуючи, що позивачем не доведено законність та обґрунтованість заявлених вимог, суд вважає, що поданий позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної або іншої заяви передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна заявленого позову складала 2034,88 грн., таким чином, судовий збір за розгляд поданого позову складає 1378,00 грн. Натомість позивачем за подання даної позовної заяви сплачено 1450,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 13.05.2016.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" переплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Клопотання про повернення переплаченої суми судового збору на момент винесення рішення по справі позивачем не заявлено.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Згідно акту від 17.10.2016 здачі - приймання висновку судово - почеркознавчої експертизи № 2534-2536/16-24 по матеріалам господарської справи № 927/513/16, рахунку № 5307 від 09.08.2016 та платіжної квитанції № 136 від 30.09.2016 відповідачем за проведення судово-почеркознавчої експертизи документів № 2534-2536/16-24 сплачено 2114,40 грн.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2114,40 грн. судових витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи документів.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 14-Б, р/р 1 в Київській філії ПАТ "ПФБ", МФО 320906, ) на користь ОСОБА_2 (17000, АДРЕСА_1, номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) - 2114,40 грн. судових витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи документів.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.Г.Мурашко