ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2016 Справа № 21/25

Позивач Державне підприємство Енергоринок (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 27)

Відповідач Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14; код за )

Розгляд скарги (вх. 09-06/25981 від 13.10.2016) на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від позивача - не зявився

від відповідача (заявник) - ОСОБА_1, довіреність № 41 від 31.12.2015 року;

від ДДВС МЮУ - ОСОБА_2, довіреність № 20-22/561 від 30.12.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.01.2004 року у справі № 21/25 з ВАТ Запоріжжяобленерго на користь ДП Енергоринок стягнуто cуму 55792635 грн. 36 коп. основного боргу, розстрочивши виконання рішення рівними частинами по 2324693 грн. 14 коп. на 2 роки, а також суму 2210931 грн. 44 коп. інфляційних витрат, суму 100000 грн. пені, суму 1700 грн. витрат на державне мито, суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.04.2004 року рішення суду першої інстанції змінено частково - в частині надання розстрочки, термін якої встановлено у шість місяців, а також стягнуто 425 грн. 00 коп. витрат за апеляційною скаргою.

30.04.2014 року у справі № 21/25 було видано наказ господарського суду Запорізької області.

13.10.2016 року до суду від відповідача - ВАТ Запоріжжяобленерго, надійшла скарга № 008-32/15598 від 13.10.2016 року (вх. № 09-06/25981 від 13.10.2016), в якій останній просить суд: 1. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження ВП № 3496647 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.04.2004р. по справі № 21/25 неправомірними. 2. Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2016р. про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленерго виконавчого збору, прийняту в рамках виконавчого провадження ВП № 3496647 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.04.2004р. по справі № 21/25, недійсною.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року скаргу ВАТ Запоріжжяобленерго № 008-32/15598 від 13.10.2016 року (вх. № 09-06/25981 від 13.10.2016) прийнято до розгляду. Призначено судове засідання на 24.10.2016 року, 12-30.

24.10.2016 року до суду від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання від 24.10.2016 року (вх. 09-06/26540 від 24.10.2016) про відкладення розгляду справи до строку встановленого судом.

У засіданні 24.10.2016 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу Ураїни оголошено перерву до 03.11.2016 року, 12-30.

02.11.2016 року до суду від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу по справі № 21/25 від 03.11.2016 року (вх. № 0-06/27427 від 02.11.2016), в якому відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить суд відмовити у задоволенні скарги ВАТ Запоріжжяобленерго № 008-32/15598 від 13.10.2016 року у повному обсязі.

У засіданні 03.11.2016 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.11.2016 року, 12 годин 30 хвилин.

17.11.2016 року до суду від відповідача (заявника) надйшла довідка від 17.11.2016 року (вх. 09-06/38568 від 17.11.2016).

Позивач в судове засідання 17.11.2016 року не зявився, про причини не явки суд належним чином не повідомив.

Розглянувши у засіданні 17.11.2016 року скаргу заявника - відповідача - № 008-32/15598 від 13.10.2016 року (вх. № 09-06/25981 від 13.10.2016) на дії чи бездіяльність органів, заслухавши представника відповідача та представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вивчивши додані матеріали, суд встановив.

Заявник підтримав вимоги викладені в скарзі та зазначив, що 13.04.2007р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 3496647 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.04.2004р. у справі № 21/25. В постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено строк для добровільного виконання - до 20.04.2007р. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу ВАТ Запоріжжяобленерго лише 19.04.2007р. та отримана 25.04.2007р., тобто після спливу строку для добровільного виконання, що підтверджується відбитком поштового штемпелю про дату відправки на конверті та відбитком вхідного штампу ВАТ Запоріжжяобленерго на супровідному листі.

ОСОБА_1 того, у звязку з включенням ВАТ Запоріжжяобленерго до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу, виконавче провадження відповідно до ст. 34 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження) підлягало обовязковому зупиненню.

Відповідно до ст. 36 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження) державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 34 цього Закону, не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Про наявність підстави для обовязкового зупинення виконавчого провадження державний виконавець був обізнаний вже на час відкриття виконавчого провадження, оскільки у його провадженні знаходились інші виконавчі документи відносно ВАТ Запоріжжяобленерго, виконання яких було зупинено з зазначеної підстави. Даний факт підтверджується, наприклад, постановою від 29.05.2006р. про зупинення виконавчого провадження № 52/10.

Таким чином, виконавче провадження з примусового виконання наказу від 30.04.2004р. у справі № 21/25 повинно було бути зупинено не пізніше наступного дня після його відкриття, тобто не пізніше 14.04.2007р. Отже, строк для добровільного виконання рішення, мав бути поновлений після усунення обставини, яка стала підставою для зупинення виконавчого провадження, та поновлення виконавчого провадження.

Про зазначені обставини додатково було повідомлено державному виконавцю листом від 28.04.2007р. вих. № 197/7юр, направленим в рамках ВП № 3502742, який отримано уповноваженою особою Органу виконання 08.05.2007р.

В порушення вищезазначених вимог Закону постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 3496647 державним виконавцем було прийнято лише 06.07.2007р.

Після усунення обставини, яка стала підставою для зупинення виконавчого провадження, виконавче провадження поновлено постановою від 24.05.2016р.

22.09.2016р. керуючись ст. 28 Закону України Про виконавче провадження, Органом виконання прийнято постанову про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленерго виконавчого збору у розмірі 83 391, 00 грн., в мотивувальній частині якої зазначено: Рішення суду боржником в строк для самостійного виконання не виконано.

Статтею 6 Закону (в редакції, що діяла на момент вчинення оскаржуваної дії) визначено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону (в редакції, що діяла на момент вчинення оскаржуваної дії) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Отже, передумовою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення-виконавчого збору, у розумінні ст. 28 Закону, є встановлення державним виконавцем реального строку для самостійного виконання боржником рішення.

Після поновлення виконавчого провадження станом на день прийняття оскаржуваної постанови Орган виконання жодним документом не поновив ВАТ Запоріжжяобленерго строк для самостійного виконання рішення та не довів його до відома останнього, а отже, не встановив реальний строк для самостійного виконання.

Таким чином, ВАТ Запоріжжяобленерго, з огляду на вищевикладене, було фактично позбавлено можливості скористатись гарантованим законом правом на самостійне виконання рішення у встановлений для цього строк. Органом виконання всупереч обставинам справи та в порушення вимог Закону щодо своєчасного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, зупинення виконавчого провадження у строки, визначені законом, встановлення реального строку для самостійного виконання, безпідставно прийнято постанову від 22.09.2016р. про стягнення виконавчого збору.

На підставі пояснень ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України суд встановив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 51096769 про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленерго, до складу якого входить ВП № 3496647 з примусового виконання наказу № 21/25 виданого 30.04.2004 року Господарським судом Запорізької області про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленергона користь Державного підприємства Енергоринок суму 2 210 931, 44 грн. інфляційних витрат, суму 1245 714, 71 грн. річних, 100 000 грн. пені, суму 1 700 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, суму 425 грн. витрат по держмиту по апеляційній скарзі.

13.04.2007 державним виконавцем у відповідності до вимог статті 24 Закону (в редакції станом на 13.04.2007) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання вимог виконавчого документу строк до 20.04.2007 року.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону (в редакції на 06.07.2007), виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Виконавче провадження зупиняється: у випадках, передбачених пунктом 15 статті 34, - до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Відповідно до п. 3.7 ст. 3 Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу від 23 червня 2005 року № 2711-IV, на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів, та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

06.07.2007 державним виконавцем, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 34 та ст. 36 Закону (в редакції на 06.07.2007) винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

20.03.2016 року до відділу примусового виконання рішень надійшла заява ВАТ Запоріжжяобленерго від 17.03.2016 № 005-82/3879 з доданими до неї ухвал про розстрочення виконання рішень судів, в тому числі, ухвали від 09.07.2010 по справі № 21/25.

Згідно вказаного рішення розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.01.2004 та постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 07.04.2004 у справі № 21/25 в частині стягнення основного боргу у сумі 309 147, 60 грн., державного мита в сумі 2125 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. до червня 2010 року; в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 2 210 931,44 грн., 3% річних в сумі 1245 714,71 грн., пені в сумі 100 000 грн. розстрочено з 01.06.2016 на 139 місяців за графіком.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону (в редакції на 26.12.2014), виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Виконавче провадження зупиняється: у випадках, передбачених пунктом 15 статті 37, - до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

26.12.2014 державним виконавцем, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону (в редакції на 26.12.2014) винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3.4 ст. 3 Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу від 23 червня 2005 року N 2711-ІУ, Закону України від 3 липня 2014 року № 1571-УП Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі, процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2016 року. Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону (в редакції на 24.05.2016), після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

24.05.2016 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

30.05.2016, 07.07.2016, 26.08.2016 державним виконавцем стягувачу за виконавчим провадженням - ДП Енергоринок направлялися вимоги щодо надання інформації стосовно простроченої заборгованості за наказом господарського суду Запорізької області від 30.04.2004 № 21/25 із наданням підтверджуючих документів.

Згідно наданої відповіді від 08.06.2016 за вих. № 01/44-5806 встановлено суму простроченої заборгованості - 741 630, 00 грн.

Відповідно до наданої відповіді від 18.07.2016 за вих. № 01/44-7492 - сума простроченої заборгованості складає 772 060, 00 грн.

Згідно наданої відповіді від 06.09.2016 за вих. № 03/44-8834 - сума простроченої заборгованості складає 883 910, 00 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Так, відповідно до викладеного, та невиконанням боржником виконавчого документа у повному обсязі (несплачена суму заборгованості згідно встановленої розстрочки - наявності суми простроченої заборгованості у розмірі 883 910,00 грн.), державний виконавець керуючись ст. 28 Закону, 22.09.2016 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 83 391, 00 грн. (10 відсотків суми, що підлягає стягненню, а сума простроченої заборгованості згідно заяви стягувача - 883 910, 00 грн.).

Виконавчий збір - це встановлений державою в розмірах встановлених Закону України Про виконавче провадження вид майнової відповідальності боржника, який не виконав, без поважних причин у строк встановлений державним виконавцем для самостійного виконання, вимог виконавчого документа. Виконавчий збір -це штрафна санкція за невиконання виконавчого документа у визначений для самостійного виконання строк.

Державним виконавцем вчинено виконавчі дії, а саме, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Судом не приймаються доводи ВАТ Запоріжжяобленерго щодо незаконних дій зі стягнення виконавчого збору, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, урегульовано нормами Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, а саме: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

Відповідно до ст. 25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказаною постановою державний виконавець, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону встановив боржнику строк для добровільного виконання рішення та попереджено боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

В ст. 11 Закону України Про виконавче провадження чітко зазначено права та обовязки державного виконавця. В даній статті не зазначено обовязку державного виконавця щодо зясування факту добровільного виконання боржником рішення суду, проте п. 5 ст. 12 Закону сторони виконавчого провадження зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Жодних заяв про відкладення провадження виконавчих дій або повідомлень про часткову або повну сплату боргу від боржника чи стягувача до відділу не надходило.

Відповідно до п. п. 1, 3 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Після сплину семиденного строку для добровільного виконання рішення суду 22.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Державним виконавцем було вжито усі заходи примусового виконання рішення та вчинено виконавчі дії неупереджено, своєчасно і в повному обсязі відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Отже, державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 30.04.2004 р. № 21/25, діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором.

Згідно із статтею 6 Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідач не скористався своїм правом на поновлення та оскарження строків.

Станом на 17.11.2016 року рішення суду не виконано.

Відповідно до положень Розяснень президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року № 04-5/365 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, у задоволенні скарги відповідача - ВАТ Запоріжжяобленерго № 008-32/15598 від 13.10.2016 року (вх. № 09-06/25981 від 13.10.2016) слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про виконавче провадження та ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відповідача - ВАТ Запоріжжяобленерго № 008-32/15598 від 13.10.2016 року (вх. № 09-06/25981 від 13.10.2016) відмовити.

Копію ухвали направити сторонам, ДДВС МЮУ.

Суддя Черкаський В.І.