УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.11.2016Справа № 910/21043/16

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заявиУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»
доНаціонального банку України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаФонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання правовідносин припиненими, визнання припиненим іпотечного договору, усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правовідносин припиненими, визнання припиненим іпотечного договору, усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з позову, уповноважена особа на ліквідацію банку заявила позовні вимоги про:

1) визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором від 11.06.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем, та зареєстрованим в реєстрі за № 576;

2) визнання припиненим іпотечного договору від 11.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем, та зареєстрованим в реєстрі за № 576;

3) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976215 від 11.06.2014 р.;

4) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976228;

5) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976263 від 11.06.2014 р.;

6) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976241 від 11.06.2014 р. ;

7) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976257 від 11.06.2014 р.;

8) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976251 від 11.06.2014 р.;

9) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976205 від 11.06.2014 р.;

10) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976221 від 11.06.2014 р.;

11) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976259 від 11.06.2014 р.;

12) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976237 від 11.06.2014 р.;

13) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976255 від 11.06.2014 р.;

14) усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису про обтяження № 5976248 від 11.06.2014 р.;

15) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976215 від 11.06.2014 р.;

16) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976228;

17) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976263 від 11.06.2014 р.;

18) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976241 від 11.06.2014 р. ;

19) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976257 від 11.06.2014 р.;

20) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976251 від 11.06.2014 р.;

21) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976205 від 11.06.2014 р.;

22) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976221 від 11.06.2014 р.;

23) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976259 від 11.06.2014 р.;

24) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976237 від 11.06.2014 р.;

25) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976255 від 11.06.2014 р.;

26) зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити запис № 5976248 від 11.06.2014 р.,

тобто позивач заявив 26 вимог немайнового характеру.

У якості доказу сплати судового збору за заявлені позовні вимоги заявник надав платіжне доручення № 121959 від 11.11.2016 р. на суму 5 512,00 грн. Однак вказана сума судового збору не відповідає розміру, встановленому законом.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. станом на 01.01.2016 р. мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378,00 грн.

Отже, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 35 828,00 грн. за поданий позов (1 розмір мінімальної заробітної плати * 26 немайнових вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення).

Згідно з п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Разом з тим, з доданого до позову платіжного доручення № 121959 від 11.11.2016 р. на суму 5 512,00 грн. вбачається, що позивач не виконав вимог закону щодо сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, надане суду платіжне доручення № 121959 від 11.11.2016 р. не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач не обгрунтував у позові - до кого саме заявлені позовні вимоги про скасування реєстраційних записів про обтяження, а вимоги про вилучення цих записів заявлені до державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які відповідачами за позовом не визначені.

Отже, в даному випадку, матеріали позовної заяви не містять викладу обставин щодо правових підстав для скасування записів про обтяження нерухомого майна, а також вилучення таких записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто, немає обгрунтування частини позовних вимог.

Згідно з ч. 5 п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Недодержання вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК (п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання правовідносин припиненими, визнання припиненим іпотечного договору, усунення перешкод у користуванні майном, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Головіна К.І.