ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 листопада 2016 р. Справа № 902/847/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко - Сфера", м.Калинівка, Вінницька область

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСК", м.Калинівка, Вінницька область

про визнання угод про разрахунок векселями недійсними

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 28.09.2016 р., паспорт серії АТ № 042408 виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області 07.08.2013 р.

відповідач: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко - Сфера" звернулось до суду з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСК" про визнання угод про розрахунок векселями недійсними, які оформлені актами приймання-передачі векселів № 1 від 10.01.2012 р. та № 2 від 28.02.2012 р.

Ухвалою суду від 04.10.2016 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 26.10.2016 р.

Ухвалою суду від 26.10.2016 р. розгляд справи відкладено до 16.11.2016 р.

15.11.2016 р. на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх.№ 06-52/10707/16) про зміну предмету позову, якою останній просить суд визнати такими що не підлягають виконанню, векселя, які є предметом розгляду даного спору.

16.11.2016 р. позивачем подано ряд документів на виконання вимог ухвали суду від 04.10.2016 р.

Розглянувши заяву позивача про зміну предмета позову та додані до неї документи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 22 ГПК України, позивач та прокурор вправі подати заяву про зміну предмету або підстав позову лише до початку розгляду справи по суті. До вирішення спору вказані особи можуть збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитись від позову повністю чи частково.

У п.3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" наголошено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 57 ГПК України.

Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Так, позивачем в порушення ст. 57 ГПК України, до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, 01.11.2011 р. набрав чинності Закон України вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI "Про судовий збір" (надалі Закон), у відповідності до ч.1 ст.3 якого одним із об'єктів справляння судового збору є позовна заява, що подається до суду.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 р. мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378,00 грн.

Згідно з пп.1 п.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позову немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як роз'яснено в абзаці першому підпункту 2.11 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами), якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Зі змісту заяви про зміну предмету позову вбачається, що заявником заявлено вісім немайнових вимог про визнання такими що не підлягають виконанню, вісім векселів від 10.01.2012 р. та від 28.02.2012 р., які є предметом розгляду даного спору.

Однак, разом з даною заявою, позивачем подано платіжне доручення № 27804 від 14.11.2016 р. про сплату судового збору в розмірі 8 088,00 грн, що в сукупності з судовим збором, який був сплачений при первісному зверненні до суду згідно платіжного доручення № 23235 від 28.09.2016 р. становить 10 844,00 грн (8088,00 + 2 756,00), що на 180,00 грн менше, ніж необхідно було сплатити за змінені вимоги згідно заяви від 15.11.2016 р. (1378*8 = 11 024,00 грн).

Відповідно до п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, неподання доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного вище заява про зміну предмету позову та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Заяву б/н від 14.11.2016 р. (вх.№ 06-52/10707/16) на 1-му аркуші разом з матеріалами на 3-х аркушах повернути позивачу.

2. Копію заяви б/н від 14.11.2016 р. (вх.№ 06-52/10707/16) та копію платіжного доручення № 27804 від 14.11.2016 р. долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі (позивачу разом з матеріалами на 4-х аркушах) рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу вул.Фрунзе, 47, м.Калинівка, Вінницька область, 22400.

3 - відповідачу вул.Фрунзе, 45, м.Калинівка, Вінницька область, 22400.