Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" листопада 2016 р. Справа № 906/829/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - підприємець

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал-Інтер" (с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області)

про стягнення 13500,00 грн

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 13500,00 грн заборгованості за договором перевезення вантажів № 40 від 24.07.2015.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Подала підписаний відповідачем акт звірки розрахунків за період 18.08.2015 - 16.11.2016 , з якого вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 13500,00 грн.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив, вимоги суду, викладені в ухвалі від 18.10.2016 не виконав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 27).

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте, правом на участь в судовому засіданні не скористався, господарський суд Житомирської області визнає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітал- Інтер" (замовник/відповідач) укладено договір №40 на перевезення вантажів (а.с. 9).

За умовами п. 2.1 договору, виконавець, за дорученням замовника, зобов'язується організувати та виконати перевезення вантажу автомобільним транспортом, на основі заявки, що є невід'ємною частиною даного договору, а замовник зобов'язується сплатити вартість перевезення вантажу.

Відповідно до п.5.1 договору, вартість послуг попередньо оговорюється сторонами, а потім підтверджуються в Заявках.

Виконавець надає замовнику для оплати - рахунок, ТТН (CMR), акти виконаних робіт, накладні на товар, податкову накладну (п. 5.2 договору).

За умовами п. 5.4 договору, строк оплати зазначається в заявці, окремо по кожному перевезенню.

На виконання умов договору позивачем здійснено перевезення вантажу на загальну вартість 13500,00 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 110-П від 17.08.2015, № 113-П від 17.08.2015, № 117-П від 19.08.2015 та актами про надання послуг № 190 від 18.08.2015, № 193 від 19.08.2015 та № 195 від 21.08.2015 (а.с. 10-12, 16-18).

Відповідачу для оплати наданих транспортних послуг в сумі 13500,00 грн виставлено рахунки на оплату № 190 від 18.08.2015, № 193 від 19.08.2015 та № 195 від 21.08.2015 (а.с. 13-15).

Проте відповідач в порушення умов договору вартість наданих позивачем послуг не сплатив.

26.02.2016 позивач надіслав відповідачу вимогу від 21.02.2016, в якій вимагав протягом двох днів від дня пред'явлення вимоги погасити заборгованість за отримані послуги з перевезення в сумі 13500,00 грн (а.с. 19). Вказану вимогу відповідач отримав 03.03.2016 (а.с.20), однак у встановлений термін заборгованість не погасив та відповіді на претензію не надав.

Згідно листа № 16 від 10.05.2016 відповідач гарантував позивачу оплату боргу в сумі 13500,00 грн після відновлення виробничого процесу (а.с. 22).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, у останнього має місце заборгованість перед позивачем в сумі 13500,00 грн, що стало підставою для звернення до суду з метою захисту порушеного права.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

Згідно зі статтею 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічну норму містить ст. 307 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 ЦК України)

З умов договору вбачається, що сторонами не визначено конкретних термінів проведення розрахунків.

За таких обставин щодо строків проведення розрахунків сторонам слід керуватись нормами ч.2 ст. 530 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 26.02.2016 звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в сумі 13500,00 грн, яку відповідачем отримано 03.03.2016. За таких обставин у відповідача виник обов'язок сплати вказану заборгованість до 11.03.2016.

Проте, як на дату звернення до суду так і на час розгляду справи в суді, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за отримані послуги з перевезення вантажу на загальну суму 13500,00 грн. Доказів погашення вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно ст.8 зазначеного Закону - головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку організовує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що акти звірки взаємних розрахунків не є первинними документами, проте в силу ст. 33, 34 ГПК України - є доказами, які в сукупності з іншими доказами можуть встановлювати юридичний факт - наявність заборгованості відповідача.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач вчиняв дії, які за своїм змістом спрямовані на визнання боргу, оскільки оформив та підписав акт звірки взаємних розрахунків станом на 16.11.2016 на суму 13500,00 грн (а.с. 33).

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 13500,00 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал-Інтер" (12321, Житомирська область, Черняхівський район, с. Андріївка, вул. Черняхівська, 93, код 34460630) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 13500,00 грн боргу та 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.11.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)