ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Справа № 904/2852/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Дмитренко Г.К.

при секретарі Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 495 від 16.09.2016 року;

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 497 від 16.09.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №26 від 29.06.2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року у справі №904/2852/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБЕЗПЕКА-КОМПЛЕКС", м. Київ

до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ

про стягнення заборгованості у розмірі 411 100,80грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року у справі №904/2852/16 (головуючий суддя Ліпинський О.В., судді: Манько Г.В., Васильєв О.Ю.) позов задоволено. Стягнуто з департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, Дніпропетровська область на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБЕЗПЕКА-КОМПЛЕКС" 411100,80 грн. основного боргу, 6166,55 грн. витрат зі сплати судового збору

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та відмовити в задоволені позовних вимог.

Посилається на те, при прийнятті оскаржуваного рішення судом не було враховано, що послуги надавались не в повному обсязі та їх якість не відповідача нормам чинного законодавства.

Також посилається на те, що ним, скаржником, у відповідності до п.6.2.1 договору було направлено на адресу позивача лист від 05.10.2015р. №11-2/486-15вих про розірвання договору.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 09.11.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 26.06.2015 року на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель було оприлюднено оголошення № 281 від 26.06.15 про проведення процедури закупівель Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради послуг, повязаних з особистою безпекою (послуги повязані з безпекою інші (охорона кладовищ).

За результатами процедури закупівлі акцептовано пропозицію ТОВ "ЕНЕРГОБЕЗПЕКА-КОМПЛЕКС" (а.с. 106).

18.08.2015 між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБЕЗПЕКА-КОМПЛЕКС" (виконавець) укладено договір № 315-15 про закупівлю товарів (робіт та послуг) за державні кошти послуги, повязані з особистою безпекою (Послуги повязані з безпекою інших(охорона кладовищ).

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобовязується у 2015 році надати послуги, за цінами, визначеними у технічному завданні, що додається до цього договору і є його невідємною частиною, а Замовник прийняти й оплатити послуги.

Предмет договору є послуги, повязані з особистою безпекою (Послуги повязані з безпекою інших (охорона кладовищ), Кількість послуг, виконаних за цим договором визначена у технічному завданні, що додається до цього договору і є його невідємною частиною (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, ціна за послуги встановлюється в національній валюті України. Ціна цього договору становить 480035,60 грн. з урахуванням ПДВ 80 005,93 грн. (пункт 3.2 договору).

Оплата за надані послуги здійснюється на підставі акту наданих послуг та рахунку. Розрахунки проводяться Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Виконавця після підписання Сторонами акту наданих послуг.

У випадку відмови замовника прийняти надані послуги, Сторонами складається акт із переліком претензій Замовника (пункт 4.1 договору).

Відповідно до п. 6.1.2 договору, замовник зобовязаний приймати надані послуги згідно з актом приймання/передачі наданих послуг (виконаних робіт) та рахунку наданих послуг.

Згідно вимог п. 6.1.3 договору, замовник зобовязаний підписати впродовж пяти робочих днів з моменту отримання від виконавця акт наданих послуг. У разі не підписання акту наданих послуг сповістити Виконавця у письмовій формі про такі причини. У разі не підписання/неповернення акту наданих послуг та не сповіщення Виконавця у письмовій формі про причини не підписання такий акт вважається підписаним та таким, що є підставою для здійснення оплати.

Відповідно до пункту 10.1 договору, цей договір набуває чинності з дня підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.15, в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

В рамках зазначеного вище договору, сторонами підписано додаток №1 Протокол узгодження ціни, додаток №2 Калькуляція 1-го часу охорони (а.с. 12), додаток № 3 Технічне завдання (а.с.13).

Згідно з умовами технічного завдання, Замовник мав прийняти під охорону кладовища, розташовані в м. Дніпродзержинську за адресами:

- вул. Романківська (60,6 га);

- вул. Прикордонна, (4,0 га);

- вул. Скаліка (військовий меморіал 0,4га);

- вул. Радгоспна, (72,4га);

- вул. Волочаївська, (0,7га).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, фактично позивачем було прийнято під охорону чотири з п'яти об'єктів, зазначених в технічному завданні, зокрема, кладовища по вул. Романківська, вул. Прикордонна, вул. Скаліка, вул. Радгоспна (а.с. 13).

На підтвердження виконання позивачем умов договору про надання охоронних послуг складено акти наданих послуг за період з 18.08.15 по 31.12.15 на суму 411100,80грн., які підписані позвиачем (а.с.14, 16, 18, 20, 22), на підставі яких було складено відповідні рахунки на оплату послуг (а.с. 15, 17, 19, 21, 23).

Вищезазначені акти та рахунки були надіслані на адресу Замовника, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінний лист та фіскальними чеками (а.с.56-57).

Відповідачем, в порушення вимог п. 6.1.3. договору, акти наданих послуг підписані не були, акт із переліком претензій щодо виконаних робіт, в порядку передбаченому п. 4.1. Договору, позивач не складав.

Акт наданих послуг № 235 від 31.10.2015 року, було повернуто відповідачем без підпису, з посиланням на необхідність надання підтверджуючих фінансових документів, щодо нарахування суми по кожному з об'єктів відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 126).

Акт наданих послуг № 412 від 31.12.2015 року було пловернуто без підписання позивачу на доопрацювання з посиланням на те, що в акті прізвища не тієї особи, що має здійснювати його затвердження з боку замовника.

Оскільки оплата послуг з боку відповідача не відбулась, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 411100,80 грн. боргу.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та тотожних умов ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В звязку зі встановленими обставинами, відповідно до вище наведених вимог норм права, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обовязок відповідача сплатити позивачу заборгованість в сумі 411100,80грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що скаржником у відповідності до п.6.2.1 договору було направлено на адресу позивача лист від 05.10.2015р. №11-2/486-15вих про розірвання договору, не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

За загальним правилом, управнена на односторонню відмову від договору сторона (замовник), має направити іншій стороні (виконавцю) повідомлення про відмову від договору, дата одержання якого впливатиме на розрахунки між ними. При цьому, повідомлення про відмову від договору має бути висловлено однозначно, та бути виконано у письмовій формі, що випливає зі ст. 654 ЦК, відповідно до якої зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Як вірно встановлено господарським судом, відповідач своїм правом на односторонню відмову від договору не скористався, лист № 11-2/486-15 від 05.10.2015 року не містить однозначного вислову про відмову від договору в односторонньому порядку, а лише містить посилання на ініціювання пропозиції щодо розірвання договірних відносин між замовником та виконавцем.

Крім того, господарський суд правомірно зауважив, що матеріали справи не містять жодних доказів направлення такого листа позивачу, що за умови заперечення останнім факту його отримання, також виключає підстави вважати, що відповідач в належній формі відмовився від договору в односторонньому порядку.

Також скаржником, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не надано ніяких доказів щодо неналежного виконання позивачем послуг з надання охорони.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року у справі №904/2852/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 14.11.2016 року.