ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р.Справа № 922/3294/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків)
про стягнення 1866066,36 грн.,
за участю представників:

позивача - заст. нач. відділу позовної роботи управління юридичного забезпечення Департаменту юридичного забезпечення та роботи з контрагентами ОСОБА_1 (довіреність №138/16 від 01.02.2016 р.),

відповідача - заст. начальника юр. служби ОСОБА_2 (довіреність №38-4055/391 від 27.10.2010 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за період з 30.05.2014 р. по 23.09.2016 р. - 155194,04 грн. та інфляційні втрати з травня 2014 р. по травень 2016 р. - 1710872,32 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки природного газу №06/11-905 БО-32 від 30.08.2011 р.

Відповідач, у відзиві на позов, вказує, що причиною неналежного виконання зобов'язань за договором №06/11-905 БО-32 від 30.08.2011 р. в частині оплати є тяжкий фінансовий стан підприємства.

17.10.2016 р. розгляд справи був відкладений на 31.10.2016 р. о 11:00 год.

Представник позивача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для пошуку аркуша паперу щоб написати пояснення щодо причин невиконання ухвал господарського суду.

Розглянувши усне клопотання представника позивача, суд вважає за необхідне відхилити його як необґрунтоване.

Позивач надав письмове пояснення щодо причин ненадання витребуваних судом документів.

Відповідач надав клопотання про застосування строку позовної давності, в якому просить застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за природний газ 2226644,11 грн., поставлений позивачем в серпні - вересні 2011 р. за договором №06/11-905 БО-32 від 30.08.2011 р.

Також відповідач надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, вказаних в ньому.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

30.08.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №06/11-905 БО-32 поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання (надалі - договір), за яким постачальник (позивач) зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору постачальник передає покупцю в період з 06 серпня 2011 р. по 30 вересня 2011 р. природний газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 1716,959 тис. куб.м., в тому числі по місяцях.

Згідно з п. 4.1 договору остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу з урахуванням вартості транспортування газу територією України здійснюється на підставі акту приймання-передачі природного газу (за звітний місяць) до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 5.1 договору сторони визначили строк поставки газу: з 06 серпня 2011 р. по 30 вересня 2011 р. включно.

27.09.2012 р. господарським судом Харківської області по справі №5023/3164/12 за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (м. Київ) до КП "Харківські теплові мережі" (м. Харків) про стягнення 2467936,33 грн. було прийнято рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 2226644,11 грн. боргу за поставлений природний газ, 84229,49 грн. пені, 22838,44 грн. інфляційних, 49994,79 грн. 3% річних та 49358,73 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішенням господарського суду Харківської області 27.09.2012 р. по справі №5023/3164/12 встановлено невиконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті природного газу, отриманого за договором поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання №06/11-905 БО-32 від 30.08.2011 р. протягом серпня - вересня 2011 р., на загальну суму 2226644,11 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

16.11.2012 р. відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35259894 за наказом господарського суду Харківської області від 09.10.2012 р. по справі №5023/3164/12.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 13:57 год. 28.10.2016 р. виконавче провадження №35259894 за наказом господарського суду Харківської області від 09.10.2012 р. по справі №5023/3164/12 28.11.2012 р. було приєднано до зведеного виконавчого провадження №5376307 та у наданий боржнику для добровільного виконання строк вказаний виконавчий документ не виконано.

Позивач без поважних причин не надав суду довідку ВДВС про стан виконання рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2012 р. по справі №5023/3164/12.

Як убачається з інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 13:57 год. 28.10.2016 р. про виконавче провадження №35259894, з відповідача стягнуто 7255,22 грн. та виконавчий збір в сумі 725,55 грн.

Таким чином, відповідачем до теперішнього часу не повністю виконано рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2012 р. по справі №5023/3164/12.

На теперішній час заборгованість за договором в сумі 2226644,11 грн. відповідачем не сплачена, що підтверджується наданим відповідачем актом звіряння розрахунків від 27.10.2016 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2015 р. по справі №922/2277/14 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (м. Київ) до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків) про стягнення коштів позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 109764,60 грн. 3% річних, 157049,64 грн. інфляційних втрат та 5332,29 грн. витрат зі сплати судового збору. В частині стягнення 3% річних у сумі 9487,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 10345,78 грн. в задоволенні позову було відмовлено.

Господарським судом Харківської області по справі №922/2277/14 було здійснено перерахунок суми нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму основної заборгованості за рішенням суду у справі №5023/3164/12 у розмірі 2226644,11 грн. та встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає 109764,60 грн. 3% річних за період з 08.10.2012 року по 30.05.2014 року та 157049,64 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2012 року по квітень 2014 року.

Судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 9487,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 10345,78 грн., оскільки вони були нараховані позивачем на суму пені.

22.02.2015 р. відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за наказом господарського суду Харківської області від 28.01.2015 р. по справі №922/2277/14 в зв'язку з повним його виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 598 - 609 ЦК України рішення суду не є підставою для припинення зобовязання за договором.

В зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу на суму заборгованості за договором 3% річних за період з 30.05.2014 р. по 23.09.2016 р. в сумі 155194,04 грн. та інфляційні втрати з 01.05.2014 р. по 31.05.2016 р. в сумі 1710872,32 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 1 ст. 223 ГК України позовна давність застосовується до вимог, що випливають з майново-господарських зобовязань, визначених ст. 175 ГК України.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Договором не передбачено збільшення строку позовної давності.

Частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача наполягає на застосуванні строку позовної давності.

Посилання позивача у наданих до суду письмових поясненнях на те, що розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача, було здійснено позивачем в межах строків позовної давності, визначеної в ст. 257 ЦК України з врахуванням роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 р. №14, а відтак позивачем не пропущений строк позовної давності, суд вважає безпідставним, оскільки пунктами 3.4 і 4.3 вказаної постанови Пленуму ВГСУ встановлено, що до вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та про стягнення сум процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України).

Строк позовної давності по вимогам про стягнення інфляційних та 3% річних починає свій перебіг зі спливом строку виконання зобов'язань за договором (п. 4.1), тобто з 20.10.2011 р. і закінчується відповідно 20.10.2014 р.

Позивач не надав суду доказів наявності обєктивних обставин, що зумовили пропуск ним строку позовної давності, та заяви про поновлення строку позовної давності.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити в позові частково, в частині стягнення з відповідача 3% річних за період з 21.10.2014 р. по 23.09.2016 р. в сумі 123532,99 грн., інфляційних за період з 21.10.2014 р. по 31.05.2016 р. в сумі 1448205,70 грн., оскільки вони нараховані позивачем за межами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 175, 193, 223 ГК України, ст.ст. 9, 256, 257, 260, 261, 266, 267, 525, 526, 530, 598 - 609, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11. Код ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1. Код ) 3% річних за період з 30.05.2014 р. по 20.10.2014 р. в сумі 31661,05 грн., інфляційні за період з 01.05.2014 р. по 20.10.2014 р. в сумі 262666,62 грн. та судовий збір в сумі 4414,92 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_3