РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016Справа №910/17147/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: Павлов Р.І. - за довіреністю від 14.09.2016 року;

від відповідача: Баннов М.М. - за довіреністю від 08.08.2016 року.

В судовому засіданні 19 жовтня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" (відповідач) про стягнення 460 738,44 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки товару №150416 від 15.04.2016 року.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/17147/16. Розгляд справи призначено на 19.10.2016 року.

В судове засідання, призначене на 19.10.2016 року, представники сторін з'явились, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" (покупець) укладено Договір поставки товару №150416 (далі - Договір або Договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму в порядку, в строки та на умовах, передбачених Договором. Постачальник зобов'язаний передати покупцеві товар у тарі та/або упаковці, які відповідають вимогам, встановленим актами цивільного законодавства України, якщо інше не передбачено Договором, додатками до Договору, відповідною специфікацією до Договору, рахунком фактурою та/або видатковою накладною.

Під «товаром» по Договору сторони розуміють вогнетривкі матеріали, найменування, кількість в одиницях виміру, узгоджена ціна одиниці та загальна ціна партії якої вказується в специфікації (рахунках - фактурах та/або видаткових накладних), яка у випадку її підписання уповноваженими на те особами сторін та скріплення відповідними відтисками печаток сторін буде невід'ємною частиною Договору (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору факт передачі (поставки) товару постачальником покупцю підтверджується видатковою накладною (або будь-яким іншим документом, який підтверджує факт передачі (поставки) товару), в якій зазначається найменування, кількість в одиницях виміру, узгоджена ціна одиниці товару та загальна ціна партії товару.

Згідно з п. 2.6. Договору дата, вказана у видатковій накладній (або будь-якому іншому документі, який підтверджує факт передачі (поставки) товару), є моментом (датою) передачі (поставки) товару.

При передачі (поставці) партії товару постачальник передає покупцю наступні документи: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (при поставці товару автотранспортом постачальника), податкову накладну (при необхідності). Ці документи повинні бути в оригінальних екземплярах та на українській мові (п. 2.11. Договору).

В п. 3.2. Договору зазначено, що документом, в якому сторонами узгоджена вартість партії товару є специфікація (рахунок фактура та/або видаткова накладна), яка є невід'ємною частиною Договору. Узгоджена сторонами вартість партії товару є остаточною та перегляду не підлягає, якщо інше не передбачено додатковими угодами до Договору.

Оплата партій товару відповідно до п. 3.3. Договору здійснюється покупцем у грошовій одиниці України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в Договорі. При цьому, в графі платіжного доручення «призначення платежу» покупець зобов'язаний вказати реквізити Договору (його номер та дату укладення), реквізити специфікації (її номер та дату укладання) та/або рахунку-фактури (його номер та дату виставлення).

Розрахунки по Договору здійснюються покупцем протягом 5 робочих днів с моменту (дати) передачі (поставки) товару (п. 3.4. Договору).

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що дата, яка зазначена в рахунку-фактурі, вважається датою його отримання покупцем. Дата яка зазначена в специфікації, вважається датою її підписання сторонами.

Відповідно до п. 4.1. Договір вважається укладеним та вступає в юридичну силу з моменту (дати) його підписання уповноваженими на те особами сторін та скріплення його відповідними відтисками печаток сторін.

Строк дії Договору починається з моменту, зазначеному в п. 4.1. Договору та діє до 31.12.2016 року (п. 4.2. Договору).

20.07.2016 року сторонами підписано Додаток №1 до Договору №150416 від 15.04.2016 року, що є специфікацією на поставку товару, в якій було обумовлено якісні та кількісні характеристики товару, визначено загальну суму партії товару у розмірі 460 738,44 грн., строк поставки товару - липень 2016 року.

Відповідно до видаткових накладних №727-01 від 27.07.2016 року та №727-02 від 27.07.2016 року, товарно-транспортних накладних №Р727-01 від 27.072016 року та №Р727-02 від 27.07.2016 року, позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу товар на загальну суму 460 738,44 грн., та виставив рахунки на оплату №727-02 від 27.07.2016 року та №727-03 від 27.07.2016 року.

За Договором № 150416 від 15.04.2016 року сторонами підписано та скріплено їх печатками Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 року по 29.07.2016 року, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" за вказаним Договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект" станом на 29.07.2016 року становить 460 738,44 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов'язань за Договором поставки товару №150416 від 15.04.2016 року щодо оплати поставленого товару, у зв'язку з чим просить стягнути з останнього 460 738,44 грн.

Відповідач у відзиві проти задоволення позву заперечує, оскільки не має змоги здійснити оплату товару за Договором поставки товару №150416 від 15.04.2016 року з обставин непереборної сили, а саме у зв'язку із відсутністю необхідних грошових коштів через неотримання платежів від його контрагентів.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав, здійснив поставку товару на загальну суму 460 738,44 грн., що підтверджується підписаним представниками обох сторін та скріпленими їх печатками видатковими накладними №727-01 від 27.07.2016 року на суму 335 770,50 грн. та №727-02 від 27.07.2016 року на суму 124 967,94 грн., товарно-транспортними накладними №Р727-01 від 27.072016 року та №Р727-02 від 27.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодекс України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Разом з тим, відповідач всупереч п. 3.4. Договору поставки своє зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, та не заперечується у відзиві на позовну заяву, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 460 738,44 грн., що також підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" за Договором перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект" станом на 29.07.2016 року становить 460 738,44 грн.

Доводи відповідача в яких він посилається на обставини непереборної сили не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак, посилання відповідача на неотримання платежів від його контрагентів та відсутність у зв'язку із цим грошових коштів не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати поставленої та прийнятої продукції, а тому судом не приймається.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час звернення з даним позовом до суду заборгованість відповідача за Договором поставки товару №150416 від 15.04.2016 року становить 460 738,44 грн., яку останнім не погашено, внаслідок чого вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, в розмірі 6 911,08 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі" (93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 8, ідентифікаційний код 32804063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Південно-Східний проект" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12, ідентифікаційний код 40325120) грошові кошти: 460 738,44 грн. (чотириста шістдесят тисяч сімсот тридцять вісім гривень 44 копійки) основного боргу та 6 911,08 грн. (шість тисяч дев'ятсот одинадцять гривень 08 копійок) судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.11.2016 року.

СуддяЮ.В. Цюкало