ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р.Справа № 922/3587/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області
до Головного територіального управління юстиції у Харківський області
про визнання укладеною додаткову угоду, стягнення 14 559,68грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 48/9-24/ЖС від 19.11.2015р.;

третьої особи - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 31 від 18.01.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати укладеною додаткову угоду з додатком від 17.08.2016р. до договору про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги від 14.9.2012р. № 4607/402, укладеного між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до договору про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача

на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги

від 14.9.2012р. № 4607/402

17.08.2016 року м. Харкова

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, далі скорочено - "балансоутримувач", в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3, який діє на підставі Положення на наказу МВС України від 06.11.2015р. № 1399, з однієї сторони та

Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, далі скорочено - "Одендар", в особі _______________________________________________________, який діє на підставі_________________, з другої сторони,

далі разом - Сторони, уклали цю додаткову угоду до договору про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги від 14.9.2012р. № 4607/402 (далі скорочено- договір) про наступне:

1. Сторони дійшли згоди щодо дії Договору в частині розрахунків - до повного їх завершення.

2. У відповідності до частини 3 статті 631 ЦК України ця Додаткова угода набирає чинності з 01.01.2016 і діє до 30.04.2016 включно.

Вартість відшкодування по Договору за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 становить - 14 559,68грн. з ПДВ-20% (додаток 1 до цієї додаткової угоди до Договору), у тому числі за:

- користування земельною ділянкою - 735,41грн. з ПДВ-20%;

- постачання та транспортування природного газу - 10 922,78грн. з ПДВ-20%;

- водопостачання 153,78грн. з ПДВ-20%;

- електропостачання - 2 747,71грн. з ПДВ-20%.

3. Фактичний розмір відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, якими користується Орендар по Договору зазначаєтеся в актах виконаних робіт Балансоутримувача, які надсилаються Орендарю.

4. Дія Договору припиняється Сторонами з 01.05.2016.

5. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору.

Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи представників Сторін:

Балансоутримувач:

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20, р/р 4 в ПАТ "БАНК "ГРАНТ" м. Харків, МФО 351607,

Голова ліквідаційної комісії Управління ДСО при ГУМВС України в Харківській області __________ ОСОБА_3

Орендар:

Головне територіальне управління юстиції у Харківській області

61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16. р/р _______ ГУДКСУ у Харківській області, МФО_______, код ЄДРПОУ ___________

м.п.

Додаток 1

до додаткової угоди від 17.08.2016

до договору від 14.09.2012 № 4607

Розрахунок

витрат Орендаря на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на

комунальні послуги за період з 01.01.2016 по 30.04.2016

1. Відшкодування Орендарем Балансоутримувачу його витрат за користування земельною ділянкою здійснюється Орендарем пропорційно займаної ним площі у всій будівлі та згідно з наданими Балансоутримувачем актами виконаних робіт:

Загальна площа всієї будівлі Балансоутримувача з урахуванням підвальних приміщень становить 500,90 кв.м.

Орендована Орендарем площа в будівлі становить 56,6 кв.м. або 11,2997%.

Витрати Балансоутримувача на сплату податку за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 склали 5 423,36грн. (ПДВ не передбачений).

Вартість відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 становить 735,41грн. з ПДВ-20%.

2. Відшкодування Орендарем Балансоутримувачу його витрат за постачання та транспортування природного газу здійснюється Орендарем пропорційно займаної ним площі на першому поверсі будівлі та згідно з наданими Балансоутримувачем актами виконаних робіт:

Загальна площа першого поверху в будівлі Балансоутримувача становить 124,70 кв.м.

Орендована Орендарем площа на першому поверсі будівлі становить 56,6кв.м. або 45,3889%.

Витрати Балансоутримувача на постачання та транспортування природного газу для опалення приміщення першого поверху будівлі за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 склали 24 064,87грн. з 20% (2,678 тис.куб.м. газу).

Вартість відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача за постачання природного газу для опалення першого поверху будівлі становить 10 922,78грн. з ПДВ-20% (споживання 1,214 тис.куб.м. газу, вартість відшкодування 1 тис.куб.м. газу 8 997,14грн. з ПДВ-20%).

3. Відшкодування Орендарем Балансоутримувачу його витрат за водопостачання здійснюється Орендарем пропорційно займаної ним площі на першому поверсі будівлі, згідно з показаннями лічильника та згідно з наданими Балансоутримувачем актами виконаних робіт:

Загальна площа першого поверху в будівлі Балансоутримувача становить 124,70 кв.м.

Орендована Орендарем площа на першому поверсі будівлі становить 56,6кв.м. або 45,3889%.

Витрати Балансоутримувача на водопостачання у приміщення першого поверху будівлі за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 склали 338,81грн. з ПДВ-20% (28 куб.м, води).

Вартість відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача за водопостачання на першому поверсі будівлі становить 153,78грн. з ПДВ-20% (споживання 13 куб.м. води, вартість відшкодування 1 куб.м. води - 12,10грн. з ПДВ-20%).

4. Відшкодування Орендарем Балансоутримувачу його витрат за енергопостачання здійснюється Орендарем пропорційно займаної ним площі на першому поверсі будівлі, згідно з показаннями лічильника та згідно з наданими Балансоутримувачем актами виконаних робіт:

Загальна площа першого поверху в будівлі Балансоутримувача становить 124,70 кв.м.

Орендована Орендарем площа на першому поверсі будівлі становить 56,6кв.м. або 45,3889%.

Витрати Балансоутримувача на постачання електричної енергій на першому поверсі будівлі за період з 01.01.2016 по 30.04.2016 склали 6 053,71грн. з ПДВ-20% (3174 кВт).

Вартість відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача за постачання електричної енергій на першому поверсі будівлі становить 2 747,71грн. з ПДВ-20% (споживання 1441 кВт, вартість відшкодування 1 кВт - 1,91грн. з ПДВ-20%).

Від Балансоутримувача: Від Орендаря:

___________ ОСОБА_3 ______________________

м.п. м.п.

- стягнути з відповідача за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. витрати на утримання орендованого нерухомого майна та витрати на комунальні послуги по договору № 4607/402 від 14.09.2012р. в розмірі 14 559,68грн., з яких 735,41грн. користування земельною ділянкою, 10 922,78грн. постачання та транспортування природного газу, 153,78грн. водопостачання, 2 747,71грн. електропостачання, а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

В судовому засіданні 07.11.2016р., в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.11.2016р. Після перерви судове засідання продовжено.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Також позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд, у разі не вірного, не точного чи не повного викладення позивачем змісту і суті заявлених позовних вимог, вийти за межі заявлених позовних вимог та захистити майнові права позивача у інший законний спосіб ніж зазначено у позовній заяві.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у призначене судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд розглянути справу за його відсутності, посилаючись на те, що предмет спору у даній справі є похідним від правових відносин з оренди державного майна і стосуються суто балансоутримувача державного майна та орендаря.

Враховуючи наявність клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує повністю, просить суд в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що не можливо визнати укладеною додаткову угоду до договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, у тому числі на компенсацію плати за землю, оскільки даний договір, як і договір оренди нежитлового приміщення, з 30.04.2016р. припинив свою дію. Також, відповідач заперечує проти розрахунку витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, посилаючись на те, що позивач не повідомив відповідача про зміну тарифів, як це передбачено умовами договору, та всупереч вимогам чинного законодавства безпідставно зазначив вартість відшкодування витрат за користування земельною ділянкою з урахуванням ПДВ.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

11.05.2012р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) та Головним управлінням юстиції у Харківській області (відповідач) укладено договір оренди № 5178-Н, відповідно до умов якого третя особа зобов'язалась передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування державне нерухоме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кімнати №№ 4, 5, 10, розташовані на першому поверсі двохповерхової адміністративної будівлі (літ. за тех. паспортом "А-2") загальною площею 56,6кв.м. за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Рубежанське Шосе,2.

Балансоутримувачем зазначеного майна є Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (позивач).

11.05.2012р. зазначені вище нежитлові приміщення передані відповідачу в оренду за актом приймання-передачі орендованого майна.

Договір оренди укладено строком на два роки 11 місяців та діє з 11.05.2012р. до 11.04.2015р. (п.10.1 договору оренди).

За умовами п.5.11 договору оренди відповідач зобов'язався протягом 15 днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, у тому числі на компенсацію плати за землю або договори з відповідними комунальними службами на надання комунальних послуг орендарю.

На виконання зазначеного вище пункту договору оренди між позивачем та відповідачем 14.09.2012р. укладено договір про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, якими користується Орендар № 4607/402 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався забезпечувати обслуговування, експлуатацію та ремонт адміністративної будівлі, що знаходиться по вул. Рубежанське Шосе, 2 в м. Вовчанськ Харківської області загальною площею 500,9 кв.м. та утримання прибудинкової території, а відповідач брати участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт та на комунальні послуги пропорційно зайнятої відповідачем площі в будівлі та витрат позивача.

За умовами п.1.1 договору розподіл між сторонами витрат на утримання будівлі відбувається виходячи з наступного:

загальна площа будівлі становить 500,9кв.м., з яких: 209,6кв.м. - площа приміщень першого поверху, 205,1кв.м. - площа приміщень другого поверху, 86,2кв.м. - площа підвалу.

Відповідач користується 47,52% основних приміщень на першому поверсі будівлі загальною площею 56,6кв.м. (кім. №№ 4, 5, 10 за технічним паспортом), відповідно до укладеного між відповідачем та третьою особою договором оренди № 5178-Н від 11.05.2012р.

Допоміжні приміщення першого поверху загальною площею 87,8кв.м. (кімн. №№ 1, 2, 6, 7, 8, 9, 15, 16, 17, IV, V) використовуються позивачем та відповідачем на рівних умовах для доступу в основні приміщення першого поверху та користування комунальними послугами.

У п.2.2.2 договору сторони погодили порядок здійснення оплати відповідачем, а саме: відповідач зобов'язався вносити оплату на рахунок позивача за санітарне обслуговування прибудинкової території, технічне обслуговування будівлі, компенсацію земельного податку - у розмірі 11,2997%, за постачання та транспортування природного газу - у розмірі 33,9757%, за послуги з постачання питної води та електроенергії - у розмірі 47,52%. Оплата здійснюється відповідачем на підставі рахунків позивача не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. За отриманням необхідних рахунків, актів виконаних робіт та податкових накладних, проведення звіряння розрахунків тощо, відповідач направляє до бухгалтерії позивача свого уповноваженого представника в період з 20 по 25 числа кожного місяця.

Цей договір, за умовами п.5.1 договору, набуває чинності з моменту його підписання сторонами і відповідно до норм ст.631 Цивільного кодексу України укладений на строк дії договору оренди № 5178-Н від 11.05.2012р., а саме: з 11.05.2012р. по 11.04.2015р. У випадку продовження дії договору оренди № 5178-Н від 11.04.2012р. на подальший період, дія цього договору вважається продовженою сторонами на такий же самий період без підписання окремих додаткових угод про це.

24.07.2015р. між третьою особою та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди № 5178-Н від 11.05.2012р., якою сторони продовжили договір оренди строком на два роки 11 місяців до 11.03.2018р.

Між позивачем та відповідачем протягом 2012-2015р.р. було укладено ряд додаткових угод до спірного договору, якими сторони погоджували вартість відшкодування по договору № 4607 від 14.09.2012р. витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги.

Оскільки відповідач не погодився з пропозицією позивача на підписання додаткової угоди на 2016 рік в частині вартості відшкодування по договору № 4607 від 14.09.2012р. витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, а також те, що відповідач починаючи з 01.01.2016р. припинив здійснювати відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на оплату комунальних послуг, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду № 1 від 17.08.2016р. до договору про відшкодування орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, якими користується Орендар № 4607/402 від 14.09.2012р. в частині погодження вартості відшкодування по договору за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. в розмірі 14 559,68грн., що за своєю правовою природою є внесенням змін до договору.

Відповідно до положень ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у позові та в судовому засіданні не визначив правових підстав своїх позовних вимог в частині визнання укладеної додаткової угоди № 1 від 17.08.2016р. до договору № 4607/402 від 14.09.2012р.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що сторони договором не передбачили обов'язковість укладання додаткових угод на кожний рік для визначення конкретної суми компенсації земельного податку, за постачання та транспортування природного газу, за послуги з постачання питної води та електроенергії.

Проте, сторони в договорі чітко визначили, яким чином визначається сума компенсації, порядок та розмір її сплати, а саме: внесення оплати за санітарне обслуговування прибудинкової території, технічне обслуговування будівлі, компенсацію земельного податку вноситься відповідачем у розмірі 11,2997%, за постачання та транспортування природного газу - у розмірі 33,9757%, за послуги з постачання питної води та електроенергії - у розмірі 47,52% не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним.

Таким чином, судом не вбачається наявності правових підстав для внесення запропонованих позивачем змін до спірного договору.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.5.1 договору № 4607/402 від 14.09.2012р., дія цього договору достроково припиняється у випадку дострокового припинення дії (розірвання) договору оренди № 5178-Н від 11.04.2012р. у день підписання акту про повернення майна з оренди без підписання окремих додаткових угод про це.

Дослідивши матеріали справи, судом вбачається, що 30.04.2016р. між позивачем, відповідачем та третьою особою підписано акт приймання-передачі орендованого майна за договором оренди № 5178-Н від 11.05.2012р., відповідно до якого відповідач передав, а позивач та третя особа прийняли окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - кімнати №№ 4, 5, 10, розташовані на першому поверсі двохповерхової адміністративної будівлі загальною площею 56,6кв.м. за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Рубежанське Шосе,2, що стало підставою для припинення правовідносин за договором оренди.

Даний акт про повернення орендованого майна підписано між сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, а підписання цього акту є також юридичним фактом припинення правовідносин за договором № 4607/402 від 14.09.2012р. про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги на підставі п.5.1 даного договору, відповідно до якого сторони погодили, що дія цього договору достроково припиняється у випадку дострокового припинення дії договору оренди № 5178-Н від 11.05.2012р. у день підписання акту про повернення майна з оренди, без підписання окремих додаткових угод про це.

Таким чином, судом встановлений факт припинення дії договору про відшкодування орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги № 4607/402 від 14.09.2012р. у день підписання акту про повернення майна з оренди, а саме 30.04.2016р.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеної додаткової угоди до договору про відшкодування орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги № 4607/402 від 14.09.2012р. та відмову у позові в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги по договору № 4607/402 від 14.09.2012р. в розмірі 14 559,68грн., з яких: 735,41грн. користування земельною ділянкою, 10 922,78грн. постачання та транспортування природного газу, 153,78грн. водопостачання, 2 747,71грн. електропостачання, суд виходить з наступного.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач взяті на себе зобов'язання за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. за договором виконав належним чином та в повному обсязі. За вказаний період позивачем, з метою належного забезпечення будівлі комунальними послугами та утримання прибудинкової території, були понесені витрати на загальну суму 35 880,77грн., до яких входить сплата за земельний податок, за електроенергію, питну воду та природний газ, що підтверджується копіями банківських виписок, наявними у справі.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобов'язань підтверджується копіями:

- договорів про постачання електричної енергії № 17221.01 від 25.07.2006р.; про закупівлю послуги з постачання електроенергії від 29.01.2016р.; про надання послуг з водопостачання № 52 від 05.01.2012р.; розподілу природного газу № 09421430QJSP016 від 01.01.2016р.; про транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 88726/24 від 01.12.2015р.; на постачання природного газу № КМ-/15/329 від 06.11.2015р.;

- податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності);

- актів приймання-передачі електричної енергії, приймання-здачі виконаних робіт з централізованого водопостачання, актів наданих послуг з розподілу природного газу та послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Таким чином, заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про дійсний розмір витрат Балансоутримувача спростовуються матеріалами справи.

Частиною 1 ст.527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже було встановлено судом, за умовами договору № 4607/402 від 14.09.2012р. відповідач зобов'язався брати участь у витратах позивача, як Баланосутримувача, по обслуговуванню, експлуатації та ремонту адміністративної будівлі, а також на комунальні послуги пропорційно зайнятої відповідачем площі в будівлі та відповідно до п. 2.2.2. договору сторони погодили строк сплати відповідних витрат до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач неналежним чином виконав взяті на себе за спірним договором зобов'язання по відшкодовуванню позивачу витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, у зв'язку з чим позивач за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. нарахував відповідачу заборгованість на загальну суму 14 559,68грн., яка складається з відшкодування:

- плати податку на землю в розмірі 735,41грн.;

- послуг електропостачання в розмірі 2 747,71грн.;

- послуг водопостачання в розмірі 153,78грн.;

- послуг газопостачання в розмірі 10 922,78грн., пропорційно зайнятої відповідачем площі в будівлі.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на загальну суму 14 437,11грн., виходячи з наступного.

Як вже було встановлено судом, у п.2.2.2 спірного договору сторони погодили порядок та розмір здійснення відповідачем компенсації витрат, а саме: відповідач зобов'язався вносити оплату на рахунок позивача за санітарне обслуговування прибудинкової території, технічне обслуговування будівлі, компенсацію земельного податку - у розмірі 11,2997%, за постачання та транспортування природного газу - у розмірі 33,9757%, за послуги з постачання питної води та електроенергії - у розмірі 47,52%.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок витрат, судом вбачається, що позивач вірно визначив суму компенсації послуг з електропостачання, водопостачання та газопостачання.

Що стосується позовних вимог в частині компенсації витрат на сплату земельного податку суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. сплатив земельний податок на загальну суму 5 423,36грн., тому враховуючи 11,2997%, які відповідач за умовами договору зобов'язався відшкодувати позивачу, його заборгованість перед позивачем становить 612,82грн., тоді як позивач просить стягнути 735,41грн.

Із наданих позивачем розрахунків судом вбачається, що позивач на суму компенсації витрат на сплату земельного податку додатково нараховує 20% податку на додану вартість, чого умовами договору передбачено не було.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правова природа компенсації експлуатаційних витрат, якими є послуги електропостачання, водопостачання, газопостачання та сплата земельного податку за договором оренди, орендарем, не є наданням орендодавцем відповідних послуг, а є лише компенсацією цих витрат, які несе орендодавець за утримання майна, що орендується орендарем, тому відсутні правові підстави для нарахування на відповідні витрати суми податку на додану вартість.

Договір повинен виконуватись чітко у відповідності з погодженими сторонами у договорі умовами.

Оскільки сторони у договорі чітко визначили суму компенсації витрат на сплату земельного податку у розмірі 11,2997%, яка за спірний період складає 612,82грн., то суд дійшов висновку, що саме ця сума повинна бути сплачена відповідачем на користь позивача.

Таким чином, суд встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем в частині відшкодування витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. становить:

- компенсація податку на землю в розмірі 612,82грн.;

- компенсація за послуги електропостачання в розмірі 2 747,71грн.;

- компенсація за послуги водопостачання в розмірі 153,78грн.;

- компенсація за послуги газопостачання в розмірі 10 922,78грн.

Факт наявності заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувачу, повязаних з орендою спірного майна на вказану суму, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Докази того, що відповідачем було сплачено дану суму заборгованості у розмірі 14 473,09грн. в матеріалах справи відсутні. Відповідачем таких доказів суду також надано не було.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. по відшкодуванню витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, в розмірі 14 437,09грн.

Як на підставу своїх заперечень, відповідач посилається на норми ст.ст.28, 48 Бюджетного кодексу України, зазначаючи про те, що Управління відповідача фінансується з Державного бюджету України, до кошторису на 2016 рік, який був затверджений 22.02.2016р., не було включено зобов'язання по відшкодуванню витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги, а тому, як зазначає відповідач, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, як державна установа, могла виконати зобов'язання за спірним договором тільки в межах кошторису, визначеного на відповідний бюджетний період.

Суд не приймає дані заперечення відповідача та вважає посилання відповідача на норми Бюджетного кодексу України безпідставними, оскільки даним Кодексом регулюються правовідносини, що виникають в процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Суд зауважує, що сторони договором чітко визначили умови виконання сторонами зобовязань за договором.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що не включення до кошторису бюджетних зобов'язань та асигнувань на відшкодування витрат, повязаних з утриманням орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги за спірним договором не може бути підставою для звільнення останнього від його договірних зобовязань.

Крім того, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для його звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Суд зазначає, що незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об'єктивні обставини чи суб'єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

В силу ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Що стосується заперечень відповідача щодо невиконання позивачем п.2.1.3 спірного договору, яким сторони погодили обов'язок позивача інформувати відповідача про зміни своїх витрат на утримання будівлі і тарифів на комунальні послуги, суд зазначає, що сторонами не був чітко визначений порядок та спосіб, у який позивач повинен був повідомляти про такі зміни.

Проте, умовами спірного договору (п.2.2.2), сторони чітко визначили обов'язок відповідача в період з 20 по 25 числа кожного місяця направляти свого уповноваженого представника за отриманням необхідних рахунків та актів виконаних робіт, відповідно до яких, у разі їх своєчасного отримання відповідачем, останній був би обізнаний про зміну цих тарифів.

Відповідач, в порушення п.2.2.2 договору, за отриманням відповідних рахунків та актів виконаних робіт свого повноважного представника до позивача не направляв, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Також, суд зазначає, що інформація про тарифи постачальників комунальних послуг є загальновідомою та доступною як в мережі Інтернет так і в засобах масової інформації.

Суд не приймає заперечення відповідача стосовно його звернення до позивача з пропозицією підписання додаткової угоди та розрахунку витрат позивача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р., оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт надіслання листа № 06ю02-10/06.02-21/1523 від 03.03.2016р. з проектом додаткової угоди на адресу позивача.

Як зазначає позивач, згідно даних його реєстраційної документації щодо отримання поштової кореспонденції, зазначений вище лист з проектом додаткової угоди на його адресу від відповідача не надходив.

Відповідачем даний факт також не спростований.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що факт направлення або не направлення для підписання додаткової угоди не звільняє відповідача від його зобовязань за спірним договором в частині відшкодування витрат, розмір та порядок сплати яких сторонами був чітко погоджений у договорі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. в розмірі 14 437,09грн., в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми компенсації витрат на сплату податку на землю в розмірі 125,59грн. та в частині визнання укладеною додаткової угоди з додатком від 17.08.2016р. до договору про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги № 4607/402 від 14.09.2012р., укладеного між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, суд вважає за необхідне відмовити.

Що стосується клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, у разі необхідності для захисту прав і законних інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для застосування заявленого позивачем клопотання та необхідності виходу за межі позовних вимог, у зв'язку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог немайнового характеру позивачу відмовлено, судовий збір в цій частині в розмірі 1 378,00грн. суд покладає на позивача.

Що стосується судового збору в розмірі 1 378,00грн., сплаченого позивачем за позовну вимогу майнового характеру, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача та відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір мінімальна сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 378,00грн., суд покладає на відповідача обовязок відшкодувати позивачу суму судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру в розмірі 1 378,00грн.

Керуючись ст.ст.509, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання укладеною додаткову угоду з додатком від 17.08.2016р. до договору про відшкодування Орендарем витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги від 14.9.2012р. № 4607/402, укладеного між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області та Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області відмовити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Харківській області, (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, р/р 1604 ДКСУ, МФО 820172) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20, р/р 4 в ПАТ "Банк Грант" м. Харків, МФО 351607) - 14 437,09грн. основного боргу, 1 378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 122,59грн. відмовити.

Повне рішення складено 21.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_4