ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа № 909/997/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський птахокомбінат" від 19.11.2015р., б/н

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р.

у справі № 909/997/15

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський птахокомбінат", м. Івано-Франківськ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості у сумі 825442,88 грн.

представники сторін:

- від позивача ОСОБА_2,

- від відповідача ОСОБА_3

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2015р. у даній справі розгляд апеляційної скарги призначено у складі колегії суддів: Орищин Г.В. головуючий суддя, судді Галушко Н.А., Данко Л.С.

Розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у звязку із перебуванням у відпустці судді Данко Л.С., з врахуванням положень ст.4-6 ГПК України, п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.6 рішення зборів суддів (протокол №7 від 03.06.2015р.) внесено зміни у склад судової колегії сформовано її у складі: ОСОБА_4 головуючий суддя, судді Галушко Н.А., Бойко С.М.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Бойко С.М. розпорядженням виконуючого обовязки керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2016р. №631 на підставі ст.2-1 ГПК України, п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.2.7.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському апеляційному господарському суді, призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у справі №914/2102/15, якою визначено новий склад колегії суддів: Орищин Г.В. головуючий суддя, судді Галушко Н.А., Данко Л.С.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України сторонам розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р. у справі №909/997/15 (суддя Матуляк П.Я.) відмовлено в позові Відкритого акціонерного товариства (надалі ВАТ) "Івано-Франківський птахокомбінат" до приватного акціонерного товариства (надалі ПрАТ) "Страхова компанія "Галицька" про стягнення 484446,00 грн. заборгованості за договором №0002/2013 добровільного страхування майна субєктів господарювання від 09.07.2013р., 25045,19 грн. 3% річних, 280009,78 грн. інфляційних нарахувань, 35941,91 грн. пені.

Оскаржуваним рішенням встановлено відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування за вищевказаним договором страхування у звязку з необґрунтованістю тверджень позивача про настання страхового випадку. Суд виходив з того, що причини і обставини ймовірного страхового випадку пожежі не встановлені відповідними компетентними органами, а акт про пожежу від 31.10.2013р. встановлює лише ймовірну причину пожежі та, всупереч умовам договору про страхування, складений комісією без участі представника страховика. Матеріали справи не містять доказів подання відповідачу переліку знищеного та пошкодженого майна, документів, виданих компетентними органами, які підтверджують настання події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок, кошторису збитків та документів, що можуть бути доказами збитків, понесених страхувальником внаслідок настання страхового випадку та доказів повідомлення відповідача про настання страхового випадку в належні строки та порядку.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що висновок суду про ненадання позивачем доказів повідомлення відповідача про настання страхового випадку у встановлені строки та порядку не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. Більш того, відповідач сам допустив порушення умов договору страхування та, в порушення п.7.1.2 договору страхування, не здійснив обстеження обєкта страхування, а відмову у виплаті страхового відшкодування надіслав позивачу лише через 9 місяців з дня настання страхового випадку. Зазначив, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин ст.26 Закону України «Про страхування». У звязку з тим, що факт настання страхового випадку та повідомлення відповідача про нього підтверджуються наявними в справі доказами, просить позов задоволити в повному обсязі.

ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" подало відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що він був невідкладно повідомлений про виникнення пожежі, письмову заяву позивач подав лише 04.11.2013р. та, всупереч відповідним положенням договору, відповідач не був включений до комісії, яка складала акт про пожежу від 31.10.2013р. Технічний висновок Управління ДСНС України в Івано-Франківській області №53/5308.11.2013 від 08.11.2013р. вважає таким, що не може встановлювати причину пожежі та носить ймовірний характер.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про визначення розміру збитків, яких зазнав відповідач внаслідок пожежі його адміністративно-виробничих будівель (споруд), що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3; її проведення доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У звязку із надходженням відповідних клопотань від судового експерта, провадження у справі судом двічі поновлювалось з метою конкретизації питання, поставленого на вирішення експертизи та для надання експерту додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, а після цього повторно зупинялось, що відображено в ухвалах суду від 13.03.2016р., 14.04.2016р., 23.05.2016р. та 30.06.2016р. Уточнене запитання було сформульоване наступним чином: «Який розмір збитків зазнало ВАТ Івано-Франківський птахокомбінат внаслідок пожежі його адміністративно-виробничих будівель (споруд), які знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3 станом на день пожежі 31.10.2013р.?».

02.09.2016р. до Львівського апеляційного господарського суду повернулись матеріали даної справи разом із висновком судової будівельно-технічної експертизи №1248 від 29.08.2016р. (а.с. 71-79, том 2).

Вказаним висновком встановлено, що вартість збитків, які зазнало ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» внаслідок пожежі його адміністративно-виробничих будівель (споруд), що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3 станом на день пожежі 31.10.2013р. могла становити 127063,00 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 22.09.2016р. та від 27.10.2016р. сторони подали письмові пояснення з приводу вказаного висновку. Позивач зазначив, що у висновку не було враховано робіт, які необхідно провести для відновлення приміщення в попередній стан після пожежі (очищення від сміття, вивіз сміття, вантажно-розвантажувальні роботи), а також побічних збитків, яких він зазнав внаслідок гасіння пожежі та які встановлені в акті про пожежу.

Відповідач заперечив проти вказано висновку з тих підстав, що експертом при проведенні експертизи не враховано наступного: балансова вартість ковбасного цеху станом на 04.11.2013р. становила 76905,84 грн., позивач з 03.04.2013р. перебуває в процесі припинення; експертом не враховано похибки в оцінці вартості збитків у звязку з тим, що експертиза проводилась ним через 3 роки після пожежі.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

09.07.2013р. між ПрАТ "Страхова компанія "Галицька" (страховиком) та ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" (страхувальником) було укладено договір добровільного страхування майна №0002/2013 (а.с. 17-22, том 1), відповідно до якого страховик взяв на себе зобовязання при настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику завданий збиток на умовах цього договору. Предметом страхування за договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, і належить йому на правах власності, повного господарського володіння, оперативного управління або на інших законних підставах (пункти 1.2, 1.3 договору).

До застрахованого майна сторони віднесли господарські будівлі та споруди, які розташовані по вул. Комунальна, 3 в м. Івано-Франківську та належать на праві власності страхувальнику (пункти 1.5, 1.6 договору).

Відповідно до п.2.1.1 договору страховими випадками є, зокрема, пожежі, які виникли внаслідок природних та техногенних причин та протиправних дій третіх осіб. Страховик також відшкодовує збитки, що виникли внаслідок впливу на застраховане майно продуктів горіння, гарячих газів, високої температури і заходів пожежогасіння або запобігання подальшому поширенню вогню.

Строк страхування і відповідальність страховика за прийнятими на страхування ризиками починається з 16.07.2013р. по 15.07.2014р. (п.2.9 договору). Дія договору страхування поширюється тільки на територію України та діє за адресою вул. Комунальна, 3 в м. Івано-Франківську (п.2.10 договору).

31.10.2013р. орієнтовно о 21 год. 32 хв. на покрівлі даху ковбасного цеху ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" виникла пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 31.10.2013р. (а.с. 33-34, том 1). Вказаним актом зафіксовано, що внаслідок пожежі знищено покрівлю даху, закопчено стіни, пошкоджено конструкцію даху. Ймовірною причиною пожежі визначено коротке замикання електропроводки.

Заявою від 01.11.2013р. №337 (а.с. 25, том 1) позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку та просив провести страхове відшкодування завданих збитків. До заяви позивач долучив копію технічного паспорта на ковбасний цех, довідку про балансову вартість та копію акта про пожежу. Вказану заяву відповідач отримав 04.11.2013р., що підтверджується його відміткою про отримання (вх.№1142).

В подальшому у листах, надісланих на адресу відповідача, позивач вимагав здійснити страхове відшкодування та надавав відповідачу документи щодо підтвердження страхової події та її обставин (листи від 05.03.2014р., 29.04.2014р., 06.06.2014р. (а.с. 26, 27-28, 35-36, том 1).

В свою чергу, відповідач з метою встановлення підстав для здійснення страхового відшкодування, звернувся із запитами до Управління ДСНС в Івано-Франківській області від 05.11.2013р. та до Івано-Франківського МВ УМВС України від 03.03.2014р.

Листом від 18.11.2013р. №01-8770/09 (а.с. 113, том 1) Управління ДСНС в Івано-Франківській області повідомило відповідача про те, що матеріали за фактом пожежі передано до Івано-Франківського МВ УМВС України для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Листом від 02.04.2014р. №4216 (а.с. 94, том 1) Івано-Франківський МВ УМВС України повідомив, що за результатами проведеної перевірки по факту пожежі дільничним інспектором міліції ОСОБА_5 складено висновок від 05.11.2013р. згідно Закону України «Про звернення громадян».

Згідно висновку дільничного інспектора міліції Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_5 №5295 від 05.11.2013 р. (а.с. 95, том 1) підтверджено факт пожежі по вул. Комунальна, 3 на території ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» та визнано за доцільне здати матеріали перевірки в архів Івано-Франківського МВ УМВС України у звязку з тим, що голова правління ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» ОСОБА_6 звернувся із письмовою заявою, в якій повідомив, що з приводу загорання ковбасного цеху претензій до нікого немає, від написання заяви та дачі будь-яких письмових пояснень категорично відмовився та просив по даному факту його більше не турбувати.

Листом №625 від 19.06.2014р. (а.с. 37-38, том 1) відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у звязку із відсутністю документів, що підтверджують причини настання страхового випадку.

27.06.2014р. позивач звернувся до відповідача із претензією про виплату страхового відшкодування (а.с. 39-41, том 1). У відповіді на претензію від 31.07.2014р. №816 (а.с. 42-45, том 1) відповідач відмовив позивачу у виплаті відшкодування у звязку з відмовою керівника ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" від проведення Івано-Франківським МВ УМВС України розслідування для встановлення причин і обставин пожежі та відсутністю документів, що підтверджують причини її настання.

Зважаючи на невиплату ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» страхового відшкодування за договором страхування, ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» звернулося із позовною заявою до Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, пені, інфляційних нарахувань та 3% річних.

При цьому, сума страхового відшкодування (484446,00 грн.), яка на думку позивача підлягає стягненню на його користь, визначена ним в розмірі заподіяних збитків згідно звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків від 26.11.2013р., яка була здійснена ПП «СВ Девелопмент» (а.с. 48-91, том 1).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач долучив до матеріалів справи звіт про незалежну оцінку розміру збитків від 16.06.2014р., здійснену СОД ОСОБА_7 (а.с. 115-161, том 1), відповідно до якого заподіяні позивачу збитки визначено в розмірі 40112,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Наведена правова норма кореспондується з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", за якою договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як зазначалось вище, у договорі добровільного страхування майна №0002/2013 від 09.07.2013р. до страхових випадків сторони віднесли, зокрема, пожежі, які виникли внаслідок природних та техногенних причин та протиправних дій третіх осіб. Застрахованим майном визначено господарські будівлі та споруди, які розташовані по вул. Комунальна, 3 в м. Івано-Франківську та належать на праві власності страхувальнику.

З акту про пожежу від 31.10.2013р. вбачається, що 31.10.2013р. орієнтовно о 21 год. 32 хв. на покрівлі даху ковбасного цеху ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" за адресою вул. Комунальна, 3, м.Івано-Франківськ виникла пожежа, внаслідок якої знищено покрівлю даху, закопчено стіни, пошкоджено конструкцію даху.

Вказаний акт підписаний комісією у складі провідного інспектора Івано-Франківського МВ УДСНС ОСОБА_8, голови правління ВАТ "Івано-Франківський птахокомбінат" ОСОБА_6 та начальника чергової зміни ЧСПТ ОСОБА_9

Відповідно до п.7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. №2030, документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про те, що акт про пожежу від 31.10.2013р. складений та підписаний комісією у незаконному складі через відсутність представника відповідача є безпідставними. Вищезгаданий Порядок обліку пожеж та їх наслідків не передбачає залучення представника страховика при складенні акту про пожежу, а пункт п.5.1.7 договору, відповідно до якого страхувальник зобовязується забезпечувати участь представника страховика в будь-яких комісіях, створюваннях для встановлення причин і визначення розміру збитку, може застосуватись лише у тих випадках, коли відповідні комісії створюються страхувальником, а не іншими особами (компетентними органами) при виконанні передбачених законом повноважень.

Зважаючи на наведене, акт про пожежу від 31.10.2013р. є належним доказом, який підтверджує факт пожежі, складений у встановленому порядку та у формі, затвердженій наказом МНС України від 15.03.2004 р. № 119.

Пунктом 3.4.5 договору страхування визначено обовязок страхувальника при настанні події, що за умовами договору може бути кваліфікована як страховий випадок, діяти згідно з умовами розділу 5 цього договору і Правил страхування. Зокрема, пунктами 5.1.1, 5.1.2 договору страхування передбачено обовязок позивача негайно повідомити при настанні події органи пожежної охорони, внутрішніх справ та інші спеціалізовані органи з питань надзвичайних ситуацій, а також негайно у будь-який спосіб повідомити страховика, та протягом двох робочих днів після настання події підтвердити повідомлення шляхом подачі письмової заяви на виплату страхового відшкодування.

Оскільки пожежа виникла 31.10.2013р. (четвер), то договірний строк подання письмової заяви на виплату страхового відшкодування спливав 04.11.2013р. (з врахуванням того, що 02.11.2013р. та 03.11.2013р. були вихідними днями).

Із відмітки на заяві позивача про виплату страхового відшкодування вбачається, що вона отримана відповідачем 04.11.2013р., а отже, в межах строку, встановленого договором страхування.

Крім того, як вбачається з долученої до матеріалів справи Деталізації по локальних і роумінгових дзвінках (а.с. 188-189, том 1), 01.11.2013р. на номер « НОМЕР_1» було здійснено три дзвінки о 09:31 год., 09:38 год. та 09:40 год. тривалістю 130, 41 та 75 сек. відповідно. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відомостей з сайту відповідача (а.с. 209-2010, том 1), телефонний номер «НОМЕР_1» належить ПрАТ "Страхова компанія "Галицька", що є непрямим доказом, який підтверджує телефонне повідомлення страховика про настання страхового випадку.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про порушення позивачем передбаченого договором строку на повідомлення страховика про настання страхового випадку необґрунтований та спростовується матеріалами справи.

Колегія суддів також вважає, що страхувальником не було порушено положення пункту 5.1.7 договору страхування в частині його обов'язку забезпечити представнику страховика можливість огляду ушкодженого майна для зясовування причин та розмірів збитку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про волевиявлення страховика здійснити огляд ушкодженого майна та про перешкоджання йому страхувальником у реалізації цього права.

Більш того, в матеріалах справи наявний звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_7 від 16.06.2014р. про незалежну оцінку розміру збитків, що виникли внаслідок пожежі будівлі ковбасного цеху за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3. Оцінка збитків за цим звітом проводилась на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» із оглядом обєкта оцінки, що зазначено у самому звіті та про що свідчить фотофіксація обєкту оцінки. Таким чином, висновок місцевого господарського суду про порушення страхувальником п. 5.1.7 договору страхування необґрунтований та спростовується матеріалами справи.

Пунктом 7.1.1, 7.1.2 договору стархування передбачено, що страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як будуть встановлені причини та розмір збитків. Страхувальник зобов'язаний надати страховику усі необхідні документи, що підтверджують причини та розмір збитків, перелік яких наведено в договорі страхування (за винятком п.6.4 та п.6.5). Ненадання таких документів дає страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами.

Розділом 6 договору страхування встановлено перелік документів, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитку. За винятком п.6.4 та п.6.5 договору ними є: заява страхувальника; перелік пошкодженого, знищеного або викраденого майна; документи, видані компетентними органами, які підтверджують настання події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок; довідка про відшкодування збитків (частини збитків) винною особою в разі наявності; документи бухгалтерського обліку, аудиторські висновки, висновки експертів тощо; інші документи або відомості (на вимогу страховика).

Вище було зазначено, що страхувальник у встановлений договором строк звернувся із заявою про страхове відшкодування. Разом із заявою від 01.11.2013р., страхувальник подав копію технічного паспорта на ковбасний цех, довідку про балансову вартість будівлі ковбасного цеху та копію акта про пожежу. В подальшому у листах від 29.04.2014р. та 06.06.2014р. він додатково надав: копії листів до Управління ДСНС в Івано-Франківській області та Івано-Франківського МВ УМВС України; копію висновку УМВС України в Івано-Франківській області від 14.03.2014р.; копію акту про пожежу Управління ДСНС в Івано-Франківській області від 08.04.2014р. Також, як згадувалось вище, як за ініціативою страховика, так і страхувальника були проведені незалежні оцінки розміру збитків пожежі будівлі ковбасного цеху, у яких встановлено перелік пошкоджень та визначено розмір збитків.

Вказане свідчить, що наявних документів було достатньо для прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування а також про незаконність відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування. Додатково слід звернути увагу на те, що страховик із значним порушенням строку, передбаченого п.7.2 договору (10 робочих днів з моменту отримання заяви про здійснення страхового відшкодування), повідомив страхувальника про відмову у виплаті.

Необґрунтованим є також покликання суду першої інстанції на ст. 26 Закону України «Про страхування», відповідно до якої підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування. З матеріалів справ таких обставин не вбачається.

Як зазначалось вище, актом про пожежу від 31.08.2013р. ймовірною причиною пожежі визначено коротке замикання електропроводки.

Вказана причина підтверджується також технічним висновком дослідно-випробувальної лабораторії Управління ДСНС України в Івано-Франківській області №53/53/08.11.2013 від 08.11.2013р. (а.с. 220-225, том 1) встановлено, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі, яка мала місце 31.10.2013р. в приміщенні ковбасного цеху на території ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» по вул. Комунальна, 3 в м. Івано-Франківську стали теплові прояви електричної енергії в результаті короткого замикання алюмінієвого кабелю.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання місцевого господарського суду та відповідача на окремі докази та нормативні акти, які, на їх думку, спростовують настання страхового випадку, а саме: 1) висновок дільничного інспектора міліції Івано-Франківського МВ УМВС України ОСОБА_5 №5295 від 05.11.2013р.; 2) Порядок спільних дій органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки України та Міністерства надзвичайних ситуацій України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов'язаних з пожежами, затверджений спільним наказом № 1106/1377 від 30.11.2012 р. Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства надзвичайних ситуацій України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правове значення для вирішення спору у даній справі має належне встановлення факту настання страхового випадку (пожежі) та причин його виникнення. Вищезгадані висновок №5295 від 05.11.2013р. та нормативний акт стосуються ж порушення кримінального провадження та розслідування кримінального правопорушення, повязаного з пожежею, жодним чином не свідчать про навмисність дій позивача щодо спричинення пожежі та не спростовують жодним чином причини пожежі, зафіксовані в акті про пожежу та в технічному висновку дослідно-випробувальної лабораторії Управління ДСНС України в Івано-Франківській області.

Таким чином, пожежу, яка відбулась 31.10.2013р. в будівлі ковбасного цеху, слід вважати страховим випадком, з настанням якого виник обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до п. 2.3 договору страхування, страхова сума за цим договором складає 1959120,00 грн. На страхування приймається майно страхувальника в заявленій ним вартості і страховій сумі, що відповідає повному страхуванню у відповідності з поданою заявою страхувальника. Страхова сума встановлюється за згодою сторін договору страхування у розмірі, що не перевищує дійсної вартості застрахованого майна. Такою вартістю визначається: для будівель, споруд, господарських будівель, окремих приміщень вартість будівництва за цінами і тарифами, що діють на момент укладення договору страхування, з урахуванням зносу та експлуатаційно-технічного стану.

Відповідно до заяви страхувальника, на підставі якої укладався договір страхування (а.с. 23-24, том 1), визначено договірну вартість та страхову суму за будівлю ковбасного цеху в розмірі 607800,00 грн.

Відповідно до п.7.5 договору страхування, розмір страхового відшкодування дорівнює розміру заподіяних страхувальнику (вигодонабувачу) збитків, визначених згідно п.7.6 договору, за вирахуванням встановленої договором франшизи та сум, отриманих страхувальником (вигодонабувачем) у відшкодування збитків від інших осіб, але не більше страхової суми. Безумовна франшиза становить 1 відсоток (п.2.4 договору).

Пунктами 7.6, 7.7 договору передбачено, що збитки при пошкодженні (частковій руйнації) майна визначаються у розмірі відновлювальних витрат. Відновлювальні витрати містять у собі: витрати на матеріали і запасні частини для ремонту (з урахуванням зносу на момент настання страхового випадку), необхідні для відновлення майна до стану, у якому воно знаходилось безпосередньо перед настанням страхового випадку. До відновлювальних робіт не належать: витрати, повязані зі змінами або поліпшеннями застрахованого обєкта; витрати, повязані з тимчасовим (допоміжним) ремонтом або відновленням; інші, зроблені понад необхідні, витрати.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи двох висновків про оцінку розміру заподіяних позивачу збитків, у яких вказані збитки визначено в розмірах, що суттєво відрізняються (484446,00 грн. та 40112,00 грн.), за клопотанням позивача ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №1248 від 29.08.2016р. встановлено, що вартість збитків, які зазнало ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» внаслідок пожежі його адміністративно-виробничих будівель (споруд), які знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3 станом на день пожежі 31.10.2013р. могла становити 127063,00 грн. Колегія суддів вважає за необхідне взяти до уваги при вирішенні даного спору саме розмір збитків, встановлений у цьому висновку.

Отже, сума страхової виплати розраховується виходячи з визначеної вартості збитків ВАТ «Івано-Франківський птахокомбінат» внаслідок пожежі будівлі ковбасного цеху за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Комунальна, 3 за вирахуванням 1% безумовної франшизи та складає 125792,37 грн.

Судом не беруться до уваги заперечення сторін на висновок судової експертизи, а саме: 1) позивача оскільки експерт визначав розмір заподіяних збитків виходячи з вартості відновлювального ремонту, тобто в порядку, передбаченому п.п. 7.5-7.7 договору страхування; 2) відповідача оскільки: при визначенні страхової суми сторони погодились брати за основу не балансову, а ринкову вартість будівель та споруд з урахуванням зносу та експлуатаційно-технічного стану; для здійснення страхової виплати факт перебування позивача в процесі припинення не має правового значення; при проведенні експертизи розрахунок збитків здійснено за технічним станом опоряджувальних покриттів та конструктивних елементів, які не зазнали пошкоджень під час пожежі та із врахуванням їх фізичного зносу.

В позовній заяві позивач також просить стягнути пеню за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання за період з 10.12.2013р. по 10.06.2014р., а також інфляційні втрати та 3% річних за 629 днів прострочення починаючи з 10.12.2013р. (тобто до 27.08.2015р.).

Відповідно до п.7.15 договору страхування, якщо виплата страхового відшкодування не проведена у визначений строк з вини страховика, останній сплачує особі, якій має бути виплачене страхове відшкодування, пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочки, який визначений в договорі страхування.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У звязку з тим, що положення договору передбачають більший розмір пені, ніж передбачений Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», для її визначення слід застосовувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення положення ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають застосуванню до таких правовідносин.

Зважаючи на положення п.п. 7.2, 7.3 договору страхування та дату подання страхувальником заяви про здійснення страхового відшкодування (04.11.2013р.), прострочення відповідача почалось з 26.11.2013р. Таким чином, заявлені періоди стягнення 3% річних, інфляційних нарахувань та пені відповідають фактичним обставинам справи та визначені із врахуванням положень договору, ЦК України та ГК України.

Колегія суддів, не виходячи за межі періодів, зазначених в позовній заяві, здійснила перерахунок вказаних сум виходячи з розміру страхового відшкодування та визначила, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 92350,04 грн. інфляційних нарахувань, 6472,28 грн. 3% річних та 9377,56 грн. пені.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин рішення Господарського суду Івано-Франківської області у даній справі підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Судові витрати під час розгляду справи місцевим господарським судом та перегляду рішення в апеляційному порядку, в тому числі вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський птахокомбінат" задоволити частково.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р. у справі №909/997/15 скасувати. Позов Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський птахокомбінат" задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, ідентифікаційний код 22186790) на користь Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський птахокомбінат" (м. Івано-Франківськ, вул. Комунально, 3, ідентифікаційний код 05501072) 125792,37 грн. заборгованості за договором №0002/2013 добровільного страхування майна субєктів господарювання від 09.07.2013р., 6472,28 грн. 3% річних, 92350,04 грн. інфляційних нарахувань, 9377,56 грн. пені, 4679,88 грн. судового збору за розгляд справи у місцевому господарському суді, 5147,90 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному господарському суді, 3002,56 грн. вартості судової експертизи у даній справі.

Господарському суду Івано-Франківської області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.