ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Справа № 904/274/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.(доповідач),

суддів: Чимбар Л.О., Дмитренко Г.К.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1С, представник, дов. № 27 від 19.04.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на ухвалу господарського суду Дніпропетрвоської області від 04.10.2016 року у справі № 904/274/16

за заявою Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 6875896, 85 грн. за договором №637 про відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари від 01.02.2004р.

ВСТАНОВИВ:

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів справу № 904/274/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Чимбар Л.О., Дмитренко Г.К.

Ухвалою суду від 09.11.2016р. даною колегією суддів справу № 904/274/16 прийнято до свого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2016р. ( головуючий суддя Воронько В.Д., судді Мілєва І.В., Колісник І.І.) визнано наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2016р. по справі № 904/274/16 про стягнення з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" - 4 717 714,95 грн. заборгованості за теплову енергію, 998 699,10 грн. пені, 1 048 076,21 грн. інфляційних нарахувань, 106 380,55 грн. 3% річних та 103 063,06 грн. витрат по сплаті судового збору таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 998 699,10 грн. пені, 1 048 076,21 грн. інфляційних нарахувань, 106 380,55 грн. 3% річних та 103 063,06 грн. витрат по сплаті судового збору. Ухвала суду мотивована тим, що звертаючись до позивача з заявою від 10.08.2016р. про проведення заліку вимог, відповідач перерахував у заяві рахунки, за якими він має борг перед позивачем і які були предметом дослідження при розгляді справи. Всі рахунки мають єдиний номер - 637, порівнянням рахунків із зазначеним переліком встановлено, що вказані в них належні до сплати суми суттєво відрізняються у рахунках від 31.12.2014р., 31.01.2015р., 28.02.2015р. та інших. Врахувавши наявність вказаних розбіжностей в документах та не маючи доказів наявності боргу позивача перед відповідачем та його розміру, суд не знайшов підстав для проведення взаємозаліку на суму основного боргу. Крім того, суд зазначив, що уклавши угоду від 18.08.2016р. про залік однорідних вимог без зауважень, сторони узгодили питання, що були поставлені відповідачем в заяві про залік від 10.08.2016р. Отже, врахувавши те, що сторони домовились та здійснили частковий залік зобов'язань, стягнення яких передбачено в наказі, суд визнав наказ таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1048076,21 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу, 106380,55 грн. 3% річних, 998699,10 грн. пені, 103063,06 грн. витрат по сплаті судового збору. Не погодившись з ухвалою, відповідач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою. Просить частково скасувати ухвалу суду першої інстанції від 04.10.2016р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву КП «Кривбасводоканал» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по стягненню основної заборгованості 4 717 714, 95 грн., інфляційних нарахувань 1 048 076, 21 грн., 3% річних 106 380, 55 грн., пені 998 699, 10 грн., судовий збір 103 063, 06 грн.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що:

- стаття 602 ЦК України не містить обмежень щодо зарахування однорідних вимог на стадії виконання судового рішення;

- позивач та відповідач мають зустрічні однорідні вимоги, в звязку з чим апелянтом у відповідності до ст..601 ЦК України, ч.3 ст.203 Господарського кодексу України направлено до позивача заяву від 10.08.2016 року № 32 про проведення заліку однорідних зустрічних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі. Просить задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що з апеляційною скаргою не погоджується та вважає рішення суду законним, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до ст..19 Закону України «Про теплопостачання», споживачі теплової енергії зобовязані зобовязані проводити оплату за спожиту теплову енергію тільки на рахунки із спеціальним режимом використання. Просить ухвалу суду залишити в силі та справу розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 року позовні вимоги КПТМ "Криворіжтепломережа" до КП "Кривбасводоканал" про стягнення 6875896, 85 грн. за договором №637 про відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари від 01.02.2004р. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4 717 714,95 грн. заборгованості за теплову енергію, 998 699,10 грн. пені, 1 048 076,21 грн. інфляційних нарахувань, 106 380,55 грн. 3% річних.

17.06.2016р. виданий наказ на примусове виконання рішення від 01.06.2016 року.

18.08.2016р. сторонами підписана угода про припинення зобов'язань заліком зустрічних однорідних вимог, у якій вказано про наявність у сторін взаємних однорідних вимог та проведення їх часткового взаємного заліку, в результаті чого позивач не має претензій до відповідача щодо заборгованості, стягнутої рішенням суду від 01.06.2016 по справі 904/274/16, на суму 2256218,92 грн., з яких 1048076,21 грн. інфляційні нарахування, 106380,55 грн. 3% річних, 998699,10 грн. пеня, 103063,06 грн. судовий збір. Питання про залік суми основної заборгованості не вирішувалось.

10.08.2016р. КП «Кривбасводоканал» направило КП «Криворіжтепломережа» заяву № 32 про проведення заліку зустрічних однорідних вимог на суму 2 256 218,92 грн. В заяві зазначено, що позивач має перед ним заборгованість за договором № 733 від 08.08.2006р., що підтверджується рахунками №№ 567, 689 від 30.03.2010р., №№ 811, 938 від 30.04.2010р., №№ 1060, 1170 від 31.05.2010р., 33 1305, 1433 від 30.06.2010р. на суму 8 915 197,51 грн., а він має перед позивачем заборгованість за договором № 637 від 01.02.2014р. в сумі 7 982 589,21 грн., на оплату якої були виставлені щомісячні рахунки з номером 637 в період з 30.04.2014 по 31.07.2016. Крім того, відповідач зазначив, що з моменту отримання цього листа відповідно до ст. 601 ЦК України припиняються взаємні зобов'язання сторін на суму 7 982 589,21 грн.

Листом від 18.08.2016р позивач повідомив відповідача, що з 25.04.2014р. до Закону України "Про теплопостачання" внесені зміни і споживачі теплової енергії повинні проводити її оплату тільки на рахунки зі спеціальним режимом використання, тому проведення взаємозаліку є неможливим. Відповідач звернувся до господарського суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню щодо сплати на користь КП «Криворіжтепломережа» заборгованості у сумі 4 717 714,95 грн., 1 048 076,21 грн. інфляційних нарахувань, 106 380,55 грн. пені та103 063,06 грн. витрат по сплаті судового збору.

Частиною 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Статтею 601 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Оскільки сторони підписали угоду про припинення зобовязань заліком зустрічних однорідних вимог від 18.08.2016р. то господарський суд правильно визнав таким, що не підлягає виконанню наказ № 904/274/16 від17.06.2016р. в частині стягнення 998 699,10 грн. пені, 1 048 076,21 грн. інфляційних нарахувань, 106 380,55 грн. 3% річних та 103 063,06 грн. витрат по сплаті судового збору.

Що стосується заяви про проведення заліку однорідних зустрічних вимог № 32 від 10.08.2016р., то колегія суддів зазначає, що документальне підтвердження розміру боргу позивача перед відповідачем у справі відсутнє.

Наявний в матеріалах справи перелік справ, при вирішенні яких судом стягнуто борг з позивача на користь відповідача, не є достатнім доказом наявності заборгованості, оскільки не відомо чи виконані і в якій частині вказані рішення.

Сам лише перелік рішень не є належним та допустимим доказом стягуваних сум. Таким належним доказом може бути лише саме рішення або наказ суду.

Крім того, судове рішення або наказ свідчать лише про розмір стягуваних сум і не є достатнім доказом того, що на час звернення з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість не змінилася.

Звертаючись до позивача з заявою від 10.08.2016 про проведення заліку вимог, відповідач перерахував у заяві рахунки, за якими він має борг перед позивачем і які були предметом дослідження при розгляді справи. Всі рахунки мають єдиний номер 637.

Порівнявши зазначені рахунки із рахунками наявними в матеріалах справи, господарський суд правильно зазначив, що суми зазначені в заяві суттєво відрізняються від сум в рахунках від 31.12.2014р., 31.01.2015р., 28.02.2015р. та інших.

Враховуючи наявність вказаних розбіжностей в документах, не маючи доказів наявності боргу позивача перед відповідачем та його розміру, суд правильно дійшов висновку про відсутність підстав для проведення взаємозаліку на суму основного боргу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведених підстав Ухвалу суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.101 - 103, 106, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на ухвалу господарського суду Дніпропетрвоської області від 04.10.2016 року у справі № 904/274/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016р. по справі №904/274/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.11.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ ОСОБА_2