РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016Справа №910/11560/16
За позовом Колективного підприємства «Експрес»

До Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради

Виконавчого комітету Житомирської міської ради

Третя особа Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро

технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради

Про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Мельник В.І.
Представники:
від позивача: Климчук А.В., довіреність № б/н від 12.01.2016

від відповідача1: Казьмірик В.І., довіреність № р-5-22/1715 від 29.09.2016

Сечін Р.С., довіреність № р-5-22/1019 від 01.06.2016

від відповідача2: Поліщук О.Г., довіреність № 26/137 від 25.02.2016

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Колективне підприємство «Експрес» (далі позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (далі відповідач 1) та Виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі відповідач 2) про визнання незаконним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення відповідача2 в частині оформлення права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області на вбудовані нежитлові приміщення в АДРЕСА_1 та майдані Соборному, 5/1 є неправомірним та незаконним.

Ухвалою суду від 23.06.2016р. порушено провадження у справі № 910/11560/16 та призначено розгляд на 15.07.2016 р.

11.07.2016р. тертя особа подала через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

12.07.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

15.07.2016р. відповідач1 подав через відділ діловодства документи по справі на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, відзив на позовну заяву, клопотання про застосування строків позовної давності.

15.07.2016р. відповідач2 подав через відділ діловодства суду відзив на позовну заяву.

15.07.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача1 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник відповідача2 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 19.08.2016р.

19.08.2016р. представник позивача надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача1 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник відповідача2 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Суд відклав судовий розгляд справи на 23.09.2016р.

09.09.2016р. тертя особа подала через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

23.09.2016р. представник позивача надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача1 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник відповідача2 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив, заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Суд відмовив у заяві позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу1 вживати дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, заборони виставлення охорони в спірних приміщеннях та заборони вживати дії, спрямовані на обмеження користування Житомирською обласною Радою Українського фонду «Реабілітація інвалідів», приміщеннями за адресами: м. Житомир, майдан Соборний, 5/1 (вбудоване приміщення фотографії загальною площею 97,00 кв.м.); АДРЕСА_1 (вбудоване приміщення загальною площею 257,90 кв.м.), оскільки позивач не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вживати дії щодо відчуження нерухомого майна, заборони виставлення охорони та заборони вживати дії, спрямовані на обмеження у користуванні, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд відклав судовий розгляд справи для витребування додаткових документів по справі на 07.10.16р.

05.10.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду пояснення по справі.

07.10.2016р. відповідач2 подав через відділ діловодства суду клопотання про застосування строків позовної давності.

07.10.2016р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному та засідання перенесено на 28.10.2016р., про що сторони повідомлені згідно розписки.

12.10.2016р. третя особа подала через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

17.10.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі, повідомлення по справі.

28.10.2016р. відповідач1 подав через відділ діловодства суду документи по справі та додаткові пояснення до відзиву.

28.10.2016р. представник позивача у судовому засіданні позивача надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача1 у судовому засіданні надали пояснення по справі, проти позову заперечили, надали суду копії актів приймання-передачі.

Представник відповідача2 у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №72 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» від 24 січня 2008 року виконавчого комітету Житомирської міської ради (надалі Рішення), вирішено:

- оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, що належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтв про право власності згідно додатку №1;

- змінити розміри ідеальних часток співвласників в спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами згідно з додатком №2 та оформити право власності фізичних осіб в спільному праві на житлові будинки з видачею свідоцтв про право власності;

- запропонувати комунальному підприємству «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вилучити діючі правовстановлюючі документи у громадян, які перелічені у додатку №2 ;

- контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Відповідно до додатку № 1 до Рішення наводиться перелік об`єктів нерухомого майна, що належить юридичним та фізичним особам, яким оформляється право власності з видачею свідоцтва. До вказаного переліку були включені вбудовані нежилі приміщення, які розташовані в м. Житомирі по вулиця Київській, 74 та майдані Соборному 5/1, право власності, на які, оформлюється за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області (п.п. 37, 38 Додатку № 1).

На підставі вказаного Рішення 29.01.2008р. виконавчим комітетом Житомирської обласної ради було видано свідоцтво про право власності на вбудовані приміщення в місті Житомирі, відповідно до якого територіальні громади сіл, селищ, міст Житомирської області є власником вбудованого приміщення по вул. Київській, 74 загальною площею 257,90 кв.м., а також свідоцтво про право власності на вбудовані приміщення в місті Житомирі, відповідно до якого територіальні громади сіл, селищ, міст Житомирської області є власником вбудованого приміщення фотографії на майдані Соборному 5/1, загальною площею 97,00 кв.м. (далі Приміщення).

Спір у справі стосується законності оформлення права власності спірних приміщень за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області, зокрема, позивач вказує на незаконність рішення відповідача2 про передачу у право власності територіальним громадам сіл, селищ, міст Житомирської області спірних приміщень, у зв`язку з чим вказує на наявність правових підстав для скасування відповідного рішення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що в кінці 40-х років в місті Житомирі було створено комбінат побутового обслуговування населення, а саме надання фото послуг, перукарських та інших супутніх побутових послуг, який відносився до міністерства комунального господарства УРСР. В 1963 році створено Житомирський міськпобуткомбінат № 3. В подальшому Житомирський міськпобуткомбінат № 3 було перейменовано в міськпобуткомбінат № 1 та згодом перейменовано в Житомирське державне комунальне підприємство «Експрес», яке засноване на власності Житомирської обласної ради Українського фонду «Реабілітація інвалідів».

Оцінюючи подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

З огляду на викладені норми вбачається, що реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження, Житомирська міська рада зобов`язана діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до п. 1 Статуту Житомирського комбінату побутового обслуговування населення № 1, Житомирський міський комбінат № 3 побутового обслуговування населення Житомирського облпобутуправління створено на підставі рішення виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів № 276 від 12.08.1963р. та наказом Міністерства побутового обслуговування населення від 25.06.1976р. № 152 перейменовано в Житомирський комбінат побутового обслуговування населення № 1, місцезнаходження побуткомбінату №1 м. Житомир, вул. Вокзальна, 24 (п. 6 Статуту Житомирського побуткомбінату № 1).

У відповідності до п.1.2. Статуту Колективного учбового-виробничого підприємства «Експрес», останній являється правонаступником державного комунального підприємства «Експрес», яке передане на баланс Житомирської обласної раді Українського фонду «Реабілітації інвалідів» розпорядженням голови обласної державної адміністрації № 78 від 06.02.1996р., місцезнаходження підприємства «Експрес» м. Житомир, вул. Вокзальна, 24 (п. 1.9. Статуту КУВП «Експрес»).

Згідно з п. 3 Розпорядження Голови Житомирської обласної державної адміністрації №78 від 06.02.1996 року «Про формування комунальної власності і відчуження майна», включено до комунального майна області з одночасною передачею на баланс Житомирської обласної ради Українського фонду «Реабілітація інвалідів» державне комунальне підприємство «Експрес» (м. Житомир, вул. Вокзальна, 24), яке знаходилося у комунальній власності міста Житомира.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради депутатів трудящих № 106 від 04.02.1971р. вирішено дозволити Житомирському міськпобуткомбінату № 3 нетоварних промислів перебудувати на приміщення фотографії проїзд у першому поверсі житлового будинку пл. Леніна, 5 (перейменовано майдан Соборний, 5/1), що тягне за собою наявність факту будівництва спірних приміщень позивачем.

Ухвалою суду від 23.09.2016р. та 24.10.2016р. зобов`язано сторін надати документи, що підтверджують фінансування спірних приміщень. Проте, відповідачами вказані документи суду не надані.

Крім того, судом досліджено листи Житомирської обласної ради № 10-5-21/972 від 21.08.2006р., № 10-5-21/1053 від 11.09.2006р., Житомирської міської ради № 01-39/30 від 19.03.2010р.. № 01-39/199 від 28.09.2016р., Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації № 07-12/523 від 27.05.2016р., з яких вбачається, що спірні приміщення не належали Житомирській обласні раді або Житомирській міській раді.

Рішення виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів від 22.02.1992р. № 30 «Про розмежування майна комунальної власності між власністю обласної Ради та власністю районних та міських міст обласного підпорядкування Рад народних депутатів» не містить вказівки щодо спірних приміщень та щодо належності таких приміщень до комунального майна міста чи області. В зазначеному рішенні приміщення відсутні взагалі.

У статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачені підстави набуття права власності територіальними громадами, а саме:

«Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом».

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується, що приміщення за адресою: м. Житомир по вул. Київській, 74 та на майдані Соборному, 5/1 належали Житомирській обласні раді, а також відсутні підтвердження того, що відповідач2 використовував чи фінансував будівництво вказаних приміщень, тому твердження відповідачів, що спірні приміщення належали Житомирській обласній раді, не підтверджені належними доказами.

Відповідач2, спростовуючи вищенаведені твердження позивача щодо оскаржуваного рішення, посилається на те, що рішенням господарського суду Житомирської області від 25.11.2010р. у справі №6/153-НМ, яке набрало законної сили, встановлено: рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.01.2008 № 72 відповідає вимогам чинного законодавства та Житомирська обласна рада є єдиним власнком приміщень по вул. Київській, 74 та на майдані Соборному, 5/1.

Так, рішенням господарського суду Житомирської області від 25.11.2010р. у справі №6/153-НМ в задоволенні позову Житомирської обласної ради Українського фонду «Реабілітація інвалідів» до Виконавчого комітету Житомирської міської ради; треті особи: Житомирська обласна рада, Комунальне підприємство «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської обласної ради» про визнання незаконним та часткове скасування рішення № 72 від 24.01.2008р. відмовлено. У вказаному рішенні, судом встановлено, що матеріали справи підтверджують передачу нежитлових приміщень по вул. Київській, 74 та на майдані Соборному, 5/1 на баланс обласній раді Українського фонду «Реабілітації інвалідів», а не у власність. Крім того, суд зазначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами свого права власності на спірні нежитлові приміщення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, у вказаному рішенні позивачем є Житомирська обласна рада Українського фонду «Реабілітація інвалідів».

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами, викладеними у позові, щодо невідповідності вимогам чинного законодавства підстав набуття права власності територіальними громадами сіл, сели, міст Житомирської області при прийняті оскаржуваного рішення Житомирської міською радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради № 72 від 24.01.2008р. в частині оформлення права власності на вбудовані приміщення в місті Житомирі на майдані Соборному, 5/1 та по вул. Київській, 74 за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області не відповідає вимогам чинного законодавства, що згідно з ст. 19 Конституції України, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Щодо заяви відповідачів про застосування строків позовної давності до вимог позивача, то суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України визначено строк загальної позовної давності тривалістю у три роки, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Стаття 268 ЦК України містить перелік вимог, коли позовна давність не поширюється. Зокрема, згідно з пунктом 4 частини 1 цієї статті (у редакції до 20 грудня 2011 року) позовна давність не поширювалась і «на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове майно».

У зв`язку з прийняттям Закону України від 20 грудня 2011 року № 4176-УІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» (Закон № 4176-УІ) пункт 4 частини 1 статті 268 ЦК України виключено, тобто звернення за захистом порушених прав з вказаною вище вимогою обмежується загальним строком позовної давності.

Разом з тим законодавець надав право особі протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом (з 15 січня 2012 року по 15 січня 2015 року) звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи (підпункт 3 пункту 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4176-УІ). На сьогодні положення пункту 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4176-УІ не є чинними.

Так, постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 3-125гс15 залишено без задоволення заяву ПП «Спец» про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2014 по справі № 908/2809/13 за позовом першого заступника прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства Міністерства оборони України «Запорізький автомобільний ремонтний завод» (військова частина НОМЕР_1 ) до Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, за участю третіх осіб: ПП «Спец», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування рішення.

За висновком суду касаційної інстанції, з якою погодився і Верховний Суд України, згідно підпункту 3 пункту 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011 № 4176-VI визначено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акту державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності_або інше речове право особи.

Окрім того, в п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено, що оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність (з урахуванням, водночас, викладеного в підпункті 3 пункту 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011 № 4176- VI).

З огляду на наведене вище, загальний строк позовної давності за наведеними у пп. 3 п. 5 Перехідних Положень згаданого Закону вимогами в даному випадку слід рахувати з дати набрання чинності останнім, тобто з 15.01.2012.

Проте, позивачу стало відомо про оформлення права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області саме в грудні 2014 року, що підтверджується матеріалами справи. Так, на вимогу позивача № 201 від 23.11.2014р., як правонаступнику міськпобуткомбінату, передати спірні приміщення, Житомирська обласна рада Українського фонду «Реабілітації інвалідів» надіслала лист № 129 від 16.12.2014р., в якому зазначила, що приміщення на майдані Соборному, 5/1 та по вул. Київській, 74 належать на праві власності Житомирській обласні раді.

Отже, оскільки лише з 16.12.2014р. позивач, на підставі листа № 129 від 16.12.2014р., дізнався про оформлення права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області, то не раніше цієї дати може розпочатися обчислення строку позовної давності.

Таким чином, строк позовної давності для вимоги позивача закінчується 16.12.2017 р. і станом на день звернення позивача до суду із даною позовною заявою не сплинув, а тому заява відповідачів про відмову у задоволенні позову на підставі застосування строку позовної давності, не підлягає задоволенню.

Вказані обставини дають підстави суду вважати позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №72 від 24.01.2008 року в частині оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Житомирської області (в особі Житомирської обласної ради) права власності на вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані в місті Житомирі на майдані Соборному, 5/1 (вбудоване приміщення фотографії загальною площею 97,00 кв. м.) та по вулиці Київській, 74 (вбудоване приміщення загальною площею 257,90 кв. м.).

Стягнути з Територіальної громади сіл, селищ, міст Житомирської області в особі Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 4/2, ) на користь Колективного підприємства «Експрес» (10000, м. Житомир, вул. Вокзальна, 24, ) 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) грн. судового збору.

Стягнути з Виконавчого комітету Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан С.П.Корольова, 4/2, ) на користь Колективного підприємства «Експрес» (10000, М. Житомир, вул. Вокзальна, 24, ) 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) грн. судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 15.11.2016р. )

Суддя В.І.Мельник