ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа № 909/946/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, № 02-8324/07 від 28.07.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/4101/16 від 22.08.2016 р.),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року

у справі № 909/946/15 (суддя Фрич М.М.),

порушеній за позовом

Позивача: Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

До відповідача: Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ,

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськміськбуд», м. Івано-Франківськ,

Про: спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього (розрахунок розміру пайового внеску) в редакції, запропонованій Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: ОСОБА_2 п/к за довіреністю № 01-5611/07 від 19.05.2016р.;

від позивача: ОСОБА_3 п/к за довіреністю б/н від 01.08.2016 р.;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: ОСОБА_4 п/к за довіреністю № 22/08 від 25.08.2015 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України представникам сторін та третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача розяснені і зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представниками сторін та третьою особою-2 подано спільне, письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2016 р., справу № 909/946/15 Господарського суду Івано-Франківської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 року прийнято апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, № 02-8324/07 від 28.07.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/4101/16 від 22.08.2016 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 07.09.2016 року, про що сторони та третя особа-1 були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи (том І, а. с. 237-239).

07.09.2016 р. у судовому засіданні за участю представників сторін та третьої особи, судом оголошувалась перерва до 12.10.2016 р. про що уповноважені представники були повідомлені, особисто, під розписку (том ІІ, а. с. 66).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2016 р. у справі № 909/946/15, за клопотанням представника УДСНС України в Івано-Франківській області (том ІІ, а.с. 67-68) залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськміськбуд» (, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Макогона, 31А), в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та, за клопотанням сторін у справі (том ІІ, а. с. 71), продовжено строк розгляду спору та розгляд справи було відкладено на 02.11.2016 р., про що сторони та треті особи -1 та 2 без самостійних вимог були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а.с. 75-77/зворот).

02.11.2016 р. в судовому засіданні, за участю представників сторін та третіх осіб, судом оголошувалась перерва до 09.11.2016 р. про що уповноважені представники та треті особи-1 та -2 були особисто повідомлені під розписку (том ІІ, а. с. 85).

В судове засідання, яке відбулось 09.11.2016 р., представник апелянта/відповідача прибув, у попередньому судовому засіданні подане 05.09.2016 р. через канцелярію суду клопотання № 02-9583/07 від 01.09.2016 р. про зупинення провадження у справі підтримав, усно зазначив, що в Івано-Франківському міському суді перебуває справа № 344/8233/16-а за позовом Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій і Івано-Франківській області до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними та скасування окремих положень рішень Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38, тобто скаржник подав заяву про скасування пунктів рішення міської ради, які також мають відношення до справи № 909/946/15, а саме п. 1.4 та абзац 2 пункту 7.3 Положення «По пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста», яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38 та зокрема зазначені у постанові Вищого господарського суду України, якою скасовано рішення та постанову по справі № 909/946/15. Доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав, надав усні пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до апеляційної скарги, усно зазначив, що згідно із ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населення укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття будівництва в експлуатацію, однак, позивач звернувся із вимогою укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська 12.06.2015 р., в той час як обєкт будівництва було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області за №ІФ74 від 21.10.2014 р. Відповідно до цього, вважає, що вимога Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Управління є такою, що суперечить імперативним нормам чинного законодавства, відтак, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 р. у справі № 909/946/16 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання прибув, через канцелярію суду подав додаткові письмові пояснення з врахуванням обставин, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 20.04.2016 р. та додаткових поясненнях Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області вх. № 01-04/8046/16 від 08.11.2016 р., до додаткових пояснень долучив копії документів: витяг із рішення № 405 від 19.10.2006 р.; дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.10.2010 р. № 753; витяг із рішення № 662 від 17.11.2010 р.; постанови Вищого господарського суду України від 21.06.2016 р. по справі № 922/6586/15, від 28.07.2016 р. по справі № 909/1416/15, від 12.10.2016 р. по справі № 917/378/16. Проти клопотання скаржника про зупинення провадження у справі усно заперечив, зазначивши, що адміністративна справа яка розглядається в Івано-Франківському міському суді не є взаємоповязана. Щодо апеляційної скарги скаржника заперечив з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу вх. № ЛАГС 01-04/6538/16 від 07.09.2016 р. та додаткових поясненнях, усно зазначив, що скасовуючи рішення та постанову судів попередніх інстанції Вищим господарським судом України було чітко зазначено, що судами попередніх інстанції під час розгляду справи не зясовано причин не укладення відповідного договору у встановленого законом строк, відповідність запропонованої Управлінням редакції договору положенням законодавства, у тому числі щодо розміру пайової участі, не досліджено. Відповідно до наведеного позивач вважає, що судами попередніх інстанції, не було взято до уваги того, що здійснивши будівництво, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації №ІФ74 від 21.10.2014 р., ДСНС України Управління ДС України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з порушенням норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не звернулось про укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська та пайовий внесок не сплатило, хоча, згідно п.4.4. Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста» для укладення такого договору замовник зобовязаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладення Договору про пайову участь. Відповідно до наведеного просить в задоволенні апеляційної скарги Управління державної служби України надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовити повністю.

Від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в судове засідання представник - не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи особисто під розписку (том ІІ, а. с. 85). У попередньому судовому засіданні, представник третьої особи-1 був присутнім, проти клопотання скаржника про зупинення провадження у справі заперечив, зазначав, що адміністративна справа не є взаємоповязаною із даною господарською справою; проти апеляційної скарги представник заперечував з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу № 20/11.1-05/14в від 31.08.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/6439/16 від 05.09.2016 р.), просив в задоволенні апеляційної скарги Управління державної служби України надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовити повністю.

Від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання представник - прибув, через канцелярію суду подав пояснення по справі № 909/946/15 б/н від 09.11.2016 р. (вх. № 01-04/8095/16 від 09.11.2016 р.), просить врахувати подані пояснення та скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовити; до пояснень долучив документи: витяг з Інтернету рішення Івано-Франківської міської ради; рішення Івано-Франківської міської ради (13 сесії) 5 демократичного скликання від 15.03.2007 р. № 48/14-13; рішення Івано-Франківської міської ради (12 сесії) 6 демократичного скликання від 28.02.2012 р. № 598-21; рішення Івано-Франківської міської ради (6 сесії) 44 демократичного скликання від 21.03.2014 р. № 1394-6; постанови Вищого господарського суду України по справі № 14/114, від 15.11.2010 р. по справі № 20/68-18/12; безкоштовний витяг з сайту Міністерства юстиції України про юридичну особу ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд»; підтримав клопотання про зупинення провадження у справі з тих підстав, що адміністративна справа та господарська справа є взаємоповязана між собою, надав пояснення аналогічні викладеним у поясненнях б/н від 09.11.2016 р. (вх. № 01-04/8095/16 від 09.11.2016 р.), просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 року прийнято апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, № 02-8324/07 від 28.07.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/4101/16 від 22.08.2016 р.) до провадження та в судових засіданнях 07.09.2016 р. та від 02.11.2016 р. судом оголошувалась перерва, при цьому, участь представників сторін та третіх осіб обовязковою не визнавалась. З підстав зазначених в ухвалі суду від 12.10.2016 р. у даній справі, за клопотанням представника скаржника/відповідача, судом залучено до участі у справі третю особу-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» та продовжено строк розгляду спору і розгляд справи відкладено на 02.11.2016 р., про що сторони були належним чином повідомлені, при цьому участь повноважних представників сторін і третіх осіб 1, 2, обовязковою не визнавалась (а.с. 75-77) .

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача повноважного представника в дане судове засідання не направила.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника третьої особи-1 бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

З огляду на викладене вище, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, так як у справі достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Колегія суддів заслухала пояснення, доводи та міркування представників сторін та 3-ї особи-2 без самостійних вимог на предмет спору щодо поданого 05.09.2016 р. через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду за вх. № 01-05/4334/16 клопотання № 02-9583/07 від 01.09.2016 р. (том ІІ, а. с. 1-2) про зупинення провадження у справі № 909/946/15 до вирішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області справи № 344/8233/16-а, про визнання незаконними та скасування окремих положень рішення Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38, оглянула та дослідила подані документи та прийшла до висновку, клопотання про зупинення провадження у справі № 909/946/15 до вирішення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області справи № 344/8233/16-а - відхилити, з наступних підстав.

Підставою для зупинення провадження у даній справі, апелянт/відповідач вважає розгляд Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області справи № 344/8233/16-а, за позовом Управління державної служби України надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Івано-Франківської міської ради про визнання незаконними та скасування окремих положень рішення Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38, оскільки, як вважає апелянт, дана справа має суттєве відношення до господарської справи № 909/946/15 і розгляд господарської справи є неможливим до остаточного вирішення справи № 344/8233/16-а так як від змісту рішення по адміністративній справі буде залежати рішення у господарській справі № 909/946/15.

Відповідно до приписів ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи зміст підстав для зупинення апеляційного провадження у справі № 909/946/15, висвітлені скаржником у клопотанні, надавши правову оцінку обставинам порушення провадження Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області адміністративної справи № 344/8233/16-а про визнання незаконними та скасування окремих положень рішення Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд останньої не перешкоджає з'ясуванню обставин у даній справі та перегляду апеляційним судом рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 79 ГПК України (зі змінами та доповненнями), господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Частина 2 коментованої статті передбачає випадки, коли господарський суд має право, але не зобов'язаний зупиняти провадження у справі. До таких випадків віднесено:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, тобто будь-які інші обставини не можуть бути підставою зупинення провадження у справі.

В даному випадку обставин, які перелічені в частинні 2 статті 79 ГПК України відсутні.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів вважає, що сторони, зокрема, апелянт/відповідач повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, відтак подане представником апелянта/відповідача клопотання про зупинення провадження у справі № 909/946/15, є надуманим та таким, що призведе до затягування розгляду справи, відтак у його задоволенні слід відмовити.

З огляду на наведене, заслухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів прийшла до висновку розглядати справу по суті, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 р. у справі № 909/946/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 року у справі № 909/946/15 (суддя Фрич М.М.) позов задоволено (абзац 1 резолютивної частини рішення). Пунктом першим судового рішення вирішено: укласти договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради /м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, /, фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради /м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, / та ДСНС України Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області /м. Івано-Франківськ, вул. Франка, 6, / в редакції фінансового управління:

ДОГОВІР № ______

про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку

інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста

м. Івано-Франківськ _____________2015 р.

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради (далі Виконком) в особі першого заступника міського голови ОСОБА_5, що діє на підставі Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Положення Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (сторона 1), фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі Фінансове управління) в особі т. в. о. начальника ОСОБА_6, що діє на підставі Положення Про фінансове управління виконавчого комітету міської ради (сторона 2) з однієї сторони, та ДСНС України Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано Франківській області в особі начальника управління ОСОБА_7, (далі Замовник), (сторона 3), з іншої сторони, а разом надалі Сторони, у відповідності до Положення Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста а також беручи до уваги те, що Замовник у відповідності до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська, констатуючи, що правовідносини, які виникають за цим Договором, є майново-господарськими зобовязаннями і обовязковими до виконання, уклали цей договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (далі Договір) про наступне:

1. Предмет Договору

1.1. За цим Договором Замовник, що здійснює будівництво багатоповерхового житлового будинку на вул. Богдана Хмельницького, 96, в порядку та на умовах, визначених Договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська.

1.2. Земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, розташована за адресою: вул. м. Івано-Франківськ, Державний акт на земельну ділянку Серія ЯЯ №126366 від 06.05.2009 року.

2. Обовязки сторін

2.1. Замовник зобовязується сплатити пайовий внесок у розмірі та у терміни, визначені Договором.

2.2. Виконком зобовязується використати кошти отримані від Замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

3. Розмір і порядок сплати пайового внеску

3.1. Розрахунок розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 1 до Договору.

3.2. Величина пайового внеску визначена на підставі нормативів для одиниці створеної потужності (функціональної одиниці виміру) затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у сумі 5 350,84 грн. (без ПДВ).

3.3. Замовник сплачує пайову участь у сумі 1736122,84 грн. в 7-денний термін з моменту реєстрації Договору.

4. Строк дії Договору

4.1. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації і діє до моменту повного виконання умов Договору.

5. Відповідальність сторін

5.1. При простроченні платежу, визначеного пунктом 3.3, Договору, Замовник сплачує до міського бюджету суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі 120 % річних облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний прострочений день.

5.2. Спори, повязані з пайовою участю (внеском) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, вирішуються комісією з питань визначення пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, в іншому випадку в судовому порядку, згідно чинного законодавства.

6. Інші умови

6.1. Тлумачення термінів Договору здійснюється згідно Положення Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

6.2. Зміни до Договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору, у разі невиконання пункту 3.3, з урахуванням пункту 5.1, Виконком та/або Фінансове управління здійснює перерахування пайового внеску в односторонньому порядку, про що повідомляє Замовника.

6.3. Зміни до Договору оформляються додатком, який є його невідємною частиною і мають однакову юридичну силу, якщо вони викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін. В разі невиконання пункту 3.3, з урахуванням пункту 5.1 Договору, Виконком та/або Фінансове управління здійснює перерахування пайового внеску в односторонньому порядку, оформляючи додатком, про що повідомляє замовників.

6.4. Усі правовідносини, що виникають у звязку з виконанням умов Договору та не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства.

6.5. Договір складений на 3-х сторінках у 2-х примірниках, кожний із яких має однакову юридичну сили.

Місцезнаходження та реквізити сторін

Виконавчий комітет Івано-Франківської

міської ради

м. Івано-Франківськ

вул. Грушевського, 21,

тел.556515

Одержувач платежу:

міський бюджет м. Івано-Франківська 24170000

код: 37952250

р/р: 0002

МФО: 836014

УДКСУ в м. Івано-Франківську

Призначення платежу:

на інженерно-транспортну та

соціальну інфраструктуру міста

ДСНС України Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано Франківській області

вул. Франка, 6

м. Івано-Франківськ

Ідентифікаційний код 38555228

Виконком___________/ОСОБА_5/ Замовник_________/ОСОБА_7 /

МП МП

Фінансове управління виконавчого комітету

Івано-Франківської міської ради

м. Івано-Франківськ

вул. Дністровська, 28

тел. 785005

Фінансове управління___________/ОСОБА_6/

МП

Виконавець_______/ОСОБА_8/

тел. 75-44-43

Додаток до Договору №______ від "___" __________ 2015 р.

про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста

Розрахунок розміру пайової участі (єдиний)

Об'єкт: будівництво багатоповерхового житлового будинку на вул. Богдана Хмельницького, 96

Показник опосередкованої вартості спорудження 1 м. кв. об'єкту будівництва в Івано-Франківській обл., (без ПДВ), грн. 5350,84

Площа об'єкта будівництва, м. кв. (житло) 6075,50

Площа об'єкта будівництва, м. кв. (нежитло) 1163,40

Відсоток, передбачений п.6.2.2 Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" від 18.10.2013 року (житло) 4

Відсоток, передбачений п.6.2.1 Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" від 18.10.2013 року (не житло) 7

Розмір пайової участі, грн. 1736122,84

Розмір пайової участі на соціальну інфраструктуру міста, грн. 1215285,99

Розмір пайової участі на інженерно-транспортну інфраструктуру міста, грн. 520836,85

Одержувач платежу:

МБ м. Івано-Франківськ

24170000

код: 37952250

р/р: 0002

МФО: 836014

УДКСУ в м. Івано-Франківську

Призначення платежу:

на інженерно-транспортну та соціальну інфраструктуру міста

Виконком______________/ОСОБА_5/ Замовник__________/ОСОБА_7/

Фінансове управління____________/ОСОБА_6/

Виконавець____________/ОСОБА_8/

У пункті 2 судового рішення стягнуто з ДСНС України Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області /76000, м. Івано-Франківськ, вул. І.Франка, 6, / судовий збір в розмірі 1 378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) (том І, а. с. 218-220, 221-225).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Апелянт/відповідач (Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том І, а. с. 240-247), просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 р. у справі № 909/946/16 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу та додаткові пояснення до апеляційної скарги мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення, порушено норми матеріального та процесуального права, так як місцевим суд при прийнятті рішення неповно досліджено зібрані докази, і як наслідок, неповно встановлено обставини у даній справі, відтак на думку апелянта, дане рішення згідно ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

Щодо порушення норм процесуального права зазначає, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання скаржника про залучення до участі у справі ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області є правонаступником вищезгаданого товариства, крім того, вважає, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обовязки такого товариства, однак, судом таке клопотання не було задоволено.

Також скаржник вважає, що судом безпідставно не було задоволено і клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з розглядом адміністративної справи в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області щодо скасування окремих положень рішень Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38, тобто скаржник подав заяву про скасування пунктів рішення міської ради, які також мають відношення до справи № 909/946/15, а саме п. 1.4 та абзац 2 пункту 7.3 Положення «По пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста», яке затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38 та зокрема зазначені у постанові Вищого господарського суду України, якою скасовано попереднє рішення та постанову по справі № 909/946/15.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що згідно із ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населення укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття будівництва в експлуатацію, однак, позивач звернувся із вимогою укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська 12.06.2015 р., в той час як обєкт будівництва було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області за №ІФ74 від 21.10.2014 р. Відповідно до цього, вважає, що вимога Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Управління є такою, що суперечить імперативним нормам чинного законодавства.

Колегією Львівського апеляційного господарського суду встановлено, що Апелянт/відповідач: Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області є юридичною особою, ідентифікаційний код: 38555228, місцезнаходження: п. і. 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Франка, буд. 6, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ серії АА № 795980 (том І, а. с. 51) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії АА № 179288 (том І, а. с. 52)

Позивач: Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідно до законодавства України створений за рішенням Івано-Франківської міської ради, є її виконавчим органом з делегованими повноваженнями, визначені у розділі 3 Положення про Фінансове управління, підзвітне і підконтрольне Івано-Франківській міській раді, підпорядковується у своїй діяльності Виконавчому комітету міської ради та Міському голові, що підтверджується п. 1.3. Положенням про Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради № 71 XI-IX сесії пятого демократичного скликання) (а. с. 22-37), місцезнаходження: п. і. 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 28, є юридичною особою (п. 7.1. розділу 7 Положення), .

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, є юридичною особою, за організаційно-правовою формою: орган місцевого самоврядування /створений органом місцевого самоврядування/, юридичній особі присвоєно код ЄДРПОУ № 04054346, місцезнаходження юридичної особи: 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськміськбуд» (скорочене найменування - ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд») є юридичною особою, ідентифікаційний код: 32361028, місцезнаходження: п. і. 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Макогона, буд. 31А, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том І, а. с. 187-188) та безкоштовним витягом з сайту Міністерства юстиції України (том ІІ, а. с. 140-148)

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року було відмовлено у задоволенні позову Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (далі - Управління), третя особа - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створені і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська (том І, а. с. 85-86).

12.01.2016 р. постановою Львівського апеляційного господарського суду по справі № 909/946/15 вищезазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін (том І, а. с. 10-134).

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області (том І, а. с. 168-173).

Колегією судді встановлено та вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 20.04.2016 року по справі № 909/946/15, що скасовуючи рішення та постанову судів попередніх інстанції, судами не було не зясовано причин не укладення відповідного договору у встановлений законом строк, відповідність запропонованої Управлінням редакції договору положенням законодавства, у тому числі щодо розміру пайової участі обставин також не досліджено, оскільки, встановлення таких обставин має істотне значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Також у постанові ВГСУ від 20.04.2016 року зазначено, що судами не було визначено розміру пайового внеску, який відображено в довідці-розрахунку № 2-15/385 від 17.08.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, апелянт як на порушення норм процесуального права місцевим судом покликався на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не було залучено ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки як зазначає апелянт, між ним та вищезазначеним Товариством існують договірні відносини, так як генпідрядником є ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд», а також апелянт, в обґрунтування своєї позиції, посилається на пункти Інвестиційного договору від 24.11.2010р., та вважає, що без залучення ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору неможливо встановити чи дійсно розмір пайової участі запропонований фінансовим управлінням відповідач граничному розміру, встановленому законом.

Відповідно до вищенаведеного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Управління, як власник земельної ділянки маючи намір забудови даної земельної ділянки в установленому порядку подало відповідні заяви щодо реєстрацій декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовності об'єкта до експлуатації, отже в розумінні Закону воно виступає замовником будівництва.

Так відповідно до п.2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже законодавцем покладено обов'язок щодо участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту виключно на замовника будівництва.

Замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь (п.1.2 Положення «Про пайову участь … »).

У пункті 3.2. Інвестиційного договору № 1/11/2010 від 24.11.2010 р. (том І, а. с. 48-54), визначено, що участь в розвитку соціальної інфраструктури населеного пункту здійснюється за рахунок Інвестора Генпідрядника, жодним пунктом не зазначено, що Інвестор-генпідрядник вступає в будь-які договірні відносини з даного приводу з органом місцевого самоврядування. Натомість у п. 3.8 даного Договору визначено, що на Управлінні залишаються функції замовника будівництва об'єкту, зокрема: виконує обов'язки замовника-забудовника під час створення об'єкта містобудування.

Отже, одним із основних обов'язків в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, в той час, як умови п. 4.2. Договору, стосуються взятих зобов'язань Інвестором-Генпідрядником, при цьому відсутні будь-які зобов'язання щодо пайової участі.

Відтак твердження скаржника, що місцевим господарським судом без залучення ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору неможливо було встановити, чи дійсно розмір пайової участі запропонований Фінансовим управлінням відповідає граничному розміру, встановленому законом, то слід зазначити, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

З метою реалізації норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Івано-Франківською міською радою прийнято місцевий регуляторний акт нормативного характеру - Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створені та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста», яким визначено порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська.

Відповідно до Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створені та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до бюджету м. Івано-Франківська коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська у розмірах: 7 відсотків вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд та 4 % вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для житлових будинків.

Колегія суддів, залучивши до участі у даній справі за клопотанням апелянта третю особу-2: ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та, зясувавши вищезазначені обставини справи, приходить до висновку, що твердження скаржника з даного приводу не заслуговують на увагу.

Більше того, на всі ці обставини Управління посилалось у своїх відзивах на позовну заяву, у відзивах на апеляційну та касаційну скарги, які подавались Фінансовим управлінням.

Крім того, у постанові Вищого господарського суду України від 20.04.2016 р. у справі № 909/946/15, якою було скасовано рішення то постанову судів попередніх інстанцій, не було зазначено того, що надаючи правову оцінку доводам ДСНС України, викладеним у відзиві на касаційну скаргу обов'язок взяти участь в розвитку соціальної інфраструктури населеного пункту має інвестор-генпідрядник, відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України погодилась із висновками попередніх судів.

Як зазначено вище у цій постанові, Львівським апеляційним господарським судом було задоволено клопотання скаржника та залучено до участі у справі третьою особою-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд», і, зобовязано останнього подати суду документи, в т.ч. докази вартості будівництва, однак таких доказів ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» суду подано не було.

Відповідно до наведеного, колегія суддів зазначає, що не залучення місцевим господарським судом до участі у справі ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не може слугувати підставою для скасування судового рішення у даній справі.

Покликання скаржника в апеляційній скарзі на те, що Господарським судом Івано-Франківської області безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження справі колегія суддів вважає надуманим та таким, що не заслуговує на увагу суду, виходячи з наступного.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, подане представником скаржника в суді першої інстанції клопотання № 01-7875/07 від 15.07.2016 р. (вх. № 7197/16 від 15.07.2016 р.) про зупинення провадження у справі № 909/946/15 до вирішення адміністративної справи № 344/8233/16-а є аналогічним клопотанню, яке було подано скаржником суду апеляційної інстанції (том ІІ, а. с. 1-2).

Відповідно до наведеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те, що обставин, які унеможливлюють розгляд даної справи до завершення розгляду Івано-Франківським міським судом справи №344/8233/16-а - відсутні.

Колегія суддів керуючись приписами ст. 101 ГПК України, взявши до уваги доводи та заперечення сторін у справі, з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 20.04.2016 р., зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 12.06.2015 р. листом №2-15/284 позивач звернувся до відповідача з пропозицією укладення договору про пайову участь з двома примірниками проекту договору, додатком якого є розрахунок розміру пайової участі (том І, а. с. 14-16).

Вищезазначеним листом позивач зазначив, що на відповідача покладається обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору, що передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 1.2 Положення «Про пайову участь замовників у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста»

Колегією суддів встановлено, що такий лист з проектом договору та підписами уповноваженої особи позивача, третьої особи був направлений поштовою квитанцією №484 від 12.06.2015 р. (том І, а. с. 14/зворот). Крім того, даний проект договору містить всі істотні умови, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідь на дану пропозицію відповідачем було надіслано лист № 01-6783/04 від 25.06.2015р. (том І, а. с. 46), надсилання якого підтверджується поштовою квитанцією №504 від 26.06.2015 р. (том І, а. с. 45-45а). в якому відповідач зазначив, що 24.11.2010 р. між Головним управлінням МНС України в Івано-Франківській області та ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» було укладено інвестиційний договір № 1/11/2010 про будівництво багатоквартирного житлового будинку, а тому генпідрядник повинен брати участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (том І, а. с. 48-54).

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області за №ІФ74 від 31.10.2014р. вбачається, що будівництво об'єкта - багатоповерхового житлового будинку по вул. Б. Хмельницького, 96 в м. Івано-Франківськ є завершеним, а об'єкт готовим до експлуатації (том І, а. с. 18-20), відтак не вбачає підстав для укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього (розрахунок розміру пайового внеску) в редакції, запропонованій Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до наведеного, позивач звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовними вимогами про спонукання відповідача про укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього (розрахунок розміру пайового внеску) в редакції, запропонованій Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та стягнення судових витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Так, за приписами частини другої зазначеної статті Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону).

В силу вимог ч. 5 цієї статті Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (ч. 8 та 9 ст. 40 Закону).

В силу положень частини першої статті 40 Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання цих вимог рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. № 1231-38 було затверджено Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста".

За приписами п. п. 1.2 та 1.3 Положення замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь. Для укладення такого договору замовник зобов'язаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладення Договору про пайову участь.

Згідно з абзацом 2 п. 3.1 Положення замовник зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених пунктом 6.6, 6.7 цього положення.

Відповідно до п. 4.4 Положення договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на ім'я першого заступника міського голови.

Абзацом 2 пункту 7.3 Положення встановлено, що в разі відсутності звернення замовника щодо укладення договору про пайову участь в строк, передбачений п. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчий комітет або фінансове управління вживає всіх необхідних заходів щодо укладення договору, в тому числі і після введення об'єкту в експлуатацію. В разі, якщо замовник не звернувся про укладення договору та не підписав у встановлений термін виконавчий комітет або фінансове управління вправі подати позовну заяву про укладення договору в судовому порядку (п. 1.4 Положення).

В силу вимог статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Таким чином приписами статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування. Правовий аналіз частин 8 та 9 у сукупності з іншими положеннями цієї статті Закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок щодо ініціювання укладення такого договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов'язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. Не укладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади.

Органи місцевого самоврядування знаходяться поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені можливості контролювати момент його здійснення, відтак не укладення такого договору з підстав невиконання замовником обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування з відповідною пропозицією свідчить про його ухилення від укладення договору та може бути оскаржено в судовому порядку, у тому числі і після прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області дозвіл на виконання будівельних робіт під час дії Закону України «Про планування та забудову територій» не видавався (такі докази в матеріалах справи відсутні, зокрема апелянтом не подано), а виданий дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт (дозволити збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки) відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.08.2006р. №283 не може замінити рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання дозволу на будівництво.

Враховуючи те, що з 17.02.2011 р. набув чинності ОСОБА_5 України «Про регулювання містобудівної діяльності» та змінився порядок надання дозвільних документів на здійснення будівництва, замовнику будівництва Управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області 18.08.2011р. було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт №ІФ0, що підтверджується п.10 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ІФ 74.

Отже, з моменту реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та до моменту здачі об'єкта будівництва в експлуатацію в Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій р~ Івано-Франківській області виник обов'язок звернутись до виконавчого комітету міської ради із заявою про укладання договору.

Застосування норм Закону України «Про планування і забудову територій» мали б місце в наступних випадках: коли під час дії даного Закону замовник будівництва звернувся б з заявою про укладання договору про пайову участь та коли під час дії даного Закону об'єкт будівництва було б здано в експлуатацію.

Слід зазначити, що Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області реалізувало своє право замовника будівництва суто під час дії Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (вступив в дію 12.03.2011р.) визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Метою встановлення строків на укладення договору пайової участі у вказаному законодавчому положенні є визначення періоду часу, протягом якого забудовником має бути виконаний обов'язок з укладення договору на пайову участь (оформлення договірного зобов'язання забудовника щодо сплати конкретної суми пайового внеску на розвиток інженерної та соціальної інфраструктури села).

Не укладення такого договору у вказаний вище період часу, законодавством не визначається правовою підставою звільнення забудовника від обов'язку укласти відповідний договір, та відповідно , від обов'язку сплатити пайовий внесок.

Строк визначений вказаним Законом та Порядком для укладення договору пайової участі у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку передбаченого законом не може надавати йому переваг перед замовником, що виконав обов'язок Закону. Оскільки, як ОСОБА_5 України «Про планування і забудову територій», так і ОСОБА_5 України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає обов'язок усіх замовників прийняти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури, крім тих, які цими законами звільнені від участі у створенні інфраструктури, то обов'язок приймати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста залишається обов'язковим для Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області.

На вищезазначену обставину також було звернуто увагу Вищим господарським судом України у постанові від 20.04.2016 р. у даній справі, скасовуючи рішення та постанову судів попередніх інстанції, зазначивши: «В контексті наведеного висновки судів попередніх інстанцій про те, що ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено пересічний строк протягом якого може бути укладено відповідний договір і сплив цього строку звільняє сторони від необхідності його укладення колегія суддів Вищого господарського суду України вважає помилковим».

Аналогічну правову позицію також висвітлено по аналогічних справах викладена в останніх постановах Вищого господарського суду України від 21.06.2016р. №922/6586/15; від 28.07.16р. №909/1416/16 та від 12.10.16р. №917/378/16 (том ІІ, а. с. 91-109).

Щодо визначення розміру пайової участі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі у розвитку населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування.

На момент здійснення будівництва, здачі в експлуатацію об'єкту будівництва та направлення пропозиції про укладення договору про пайову участь, відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з метою впорядкування відносин з замовниками будівництва пов'язаних з укладанням договорів про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, діяло та надалі діє Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста» затверджене в новій редакції рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 р. №1231-38 (том І, а.с. 22-29).

Відповідно до п. 2.10 Положення, Вартість будівництва об'єкта містобудування - величина, яка визначається множенням показника опосередкованої вартості спорудження 1 м.кв. житла/нежитлових будівель та споруд (без урахуванню ПДВ), що діє на момент складання проекту договору на загальну площу та доведена Мінрегіонбудом, або визначається на основі нормативів для одиниці створеної потужності, затверджених рішенням міської ради. Вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування не може бути нижчою за загальну кошторисну вартість будівництва об'єкту.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Враховуючи визначений порядок розрахунку розміру пайової участі, на підставі площ визначених в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21.10.2014 р. №ІФ74, наказу Мінрегіонбуду від 06.05.2015 № 96 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України» було проведено розрахунок розміру пайової участі замовника будівництва по об'єкту «будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Б.Хмельницького,96».

Відповідна довідка-розрахунок від 17.08.15р. №2-15/385 знаходиться в матеріалах справи (том І, а. с. 21).

Посилання апелянта на довідку вартості виконаних будівельних робіт не може братись до уваги, оскільки розрахунок розміру пайового внеску визначається на підставі загальної кошторисної вартості, у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Пред'явлена довідка не може замінити загальну кошторисну вартість та не може підтвердити, що вартість будівництва, яка визначена в довідці відповідає будівельним нормам, державним стандартам і правилам.

Більше того, згідно Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста» в разі надання замовником будівництва загальної кошторисної вартості будівництва то вона повинна пройти відповідну експертизу з метою підтвердження відповідності будівельним нормам, державним стандартам і правилам.

Згідно з частиною третьою статті 179 ГК України укладення господарського договору є обовязковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладення договору.

Разом із тим, частиною першою статті 648 ЦК України встановлено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обовязкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Частиною дев'ятою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, якими є: розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін. Крім того, невідємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Виходячи з приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту є обовязковою для замовника будівництва у відповідному населеному пункті, що обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обовязку щодо пайової участі.

Як вбачається з постанови ВГСУ від 20.04.2016 року - господарські суди попередніх інстанцій під час розгляду справи причин не укладення відповідного договору у встановлений законом строк не з'ясували, відповідність запропонованої Управлінням редакції договору положенням законодавства, у тому числі щодо розміру пайової участі, не дослідили. Натомість встановлення даних обставин має істотне значення для правильного вирішення спору у даній справі.

В спірному випадку, відповідач не надав суду жодних доказів про вжиття ним заходів з метою виконання обовязку щодо укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту.

Твердження апелянта/відповідача про те, що участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту здійснюється за рахунок Інвестора-Генпідрядника, яким в спірному випадку є ТзОВ "Івано-Франківськміськбуд", що виключає обов'язок відповідача на укладення договору про пайову участь не може братися судом до уваги, оскільки таке не передбачено чинними законодавством і є ніщо іншим, як способом уникнення відповідача від покладених на нього обов'язків щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, що суттєво порушує права територіальної громади міста.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відзиві на позовну заяву вх. № 9344/16 від 04.07.2016 р. (том І, а. с. 197-200) відповідачем у мотивувальній частині було зазначено, що позивачем при поданні позовної заяви було пропущено строк позовної давності в три роки. В цій частині належить зазначити наступне.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівна діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р. (п.2 ст.40), який набрав чинності з 12.03.2011р., та Законом, що діяв до набрання ним чинності - Законом України «Про планування і забудову територій» №1699 від 20.04.2000р. (ч.2 ст.27-1) був встановлений виключний обов'язок замовника взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Дане зобов'язання випливає із Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста» та попереднім Положенням «Про пайову участь замовників будівництва у формуванні цільового фонду соціально-економічного розвитку міста» від 07.12.2006року.

Так відповідно до ст. 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», який діяв на момент здачі об'єкта в експлуатацію , Замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття обєкту в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається не пізніше десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладання договору про пайову участь.

Пунктом 2статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (вступив в дію 12.03.2011р.) визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Враховуючи те, що під час дії Закону України «Про планування і забудову територій» Управління про укладання договору не зверталось та здало об'єкт в експлуатацію 21.10.2014 р. підстав до застосування строків позовної давності немає, оскільки перебіг позовної давності починається від дати видачі Декларації.

Щодо поданих представником скаржника та третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судової практики за період з 2010 року по квітень 2016 року колегією судів до уваги не приймаються, так як в матеріалах справи є остання судова практика починаючи з червня 2016 року по даний час.

За обставин наведених у цій постанові колегія суддів, дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи вимоги діючого законодавства та вказівок у постанові Вищого господарського суду України від 20.04.2016 р. у справі № 909/946/15, не знайшла підстав для задоволення вимог апелянта/відповідача.

Інші доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі та додаткових пояснень до апеляційної скарги до уваги не приймаються, так як вони не доведені належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 року у справі № 909/946/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача у даній справі.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 43, 44, 49, 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.07.2016 року у справі № 909/946/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

09.11.2016 р. в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 15.11.2016 р.