ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"14" листопада 2016 р.Справа № 924/825/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С. В., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора Хмельницької області м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної академії аграрних наук України, м. Київ

до державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, с. Проскурівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро», с Великі Зозулинці, Красилівського району, Хмельницької області

про визнання недійсним з припиненням на майбутнє договору про спільний обробіток земельної ділянки від 27.06.2014р.

Представники сторін:
позивач не з`явився

відповідач 1: не з`явився

відповідач 2: Назаренко В. В. за довіреністю від 16.09.2016р.

прокуратури: Олійник І. О. - прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

В судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:
Прокурор в інтересах позивача звернувся з позовом до суду в якому просить визнати недійсним з припиненням на майбутнє договір про спільний обробіток земельної ділянки від 27.06.2014р. укладений між ДПДГ «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та ТОВ «Лампка Агро».

В обґрунтування позову, з посиланням на ст. 235 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 15 Закону України «Про оренду землі», пункти 1.2, 3.1.1, 5.1, 5.2, 5.8 укладеного між відповідачами договору, зазначає, що даний договір укладений з порушенням чинного законодавства, оскільки із суті договірних відносин сторін можна зробити висновок, що дана угода є удаваною, тобто, такою, що вчинена сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, тобто, договору оренди земельної ділянки.

Так, зі змісту договору вбачається, що ДП ДГ «Проскурівка» фактично передало ТОВ «Лампка Агро» у платне користування земельну ділянку не уклавши договору оренди земельної ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі». Дані обставини підтверджуються інформацією ДП ДГ «Проскірвка» від 30.09.2015 року за № 79, згідно якої в 2014 році за використану посівну площу в кількості 1902 га товариство перерахувало на рахунки державного підприємства кошти в розмірі 1331400 грн., а також за надані послуги в сумі 658265,40 грн. Впродовж 2015 року ТОВ «Лампка Агро» на відновлення родючості ґрунтів перерахувало кошти в розмірі 1188735 грн. та за надані послуги 281665 грн.

Посилається також на те, що відповідно до п. п. 4.8, 4.9 Статуту Господарства, передача в оренду земельних ділянок, які знаходяться в постійному користуванні господарств не допускається. Земельна ділянка, яка перебуває в постійному користуванні Господарства та використовується для виробництва сільськогосподарської продукції або для іншої господарської діяльності, може використовуватись без зміни цільового призначення суб`єктами господарювання заснованими на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності), створеними за участю господарства, яке зберігає при цьому право на свої земельні ділянки.

Оскільки ТОВ «Лампка Агро» не є суб`єктом господарювання, який заснований на змішаній формі власності), створений за участю Господарства, яке зберігає при цьому право на свої земельні ділянки, а тому не може отримувати в оренду та іншим чином використовувати земельні ділянки які знаходяться в постійному користуванні ДП ДГ «Проскурівка».

Посилається також на те, що спірний договір укладений з порушенням вимог законодавства та статуту щодо погодження з Президією НААН України, зазначаючи, що останній не відповідає чинному законодавству, оскільки необхідно було погодження Національної академії аграрних наук, що передбачено законом України «Про управління об`єктами державної власності» та статутом НААН.

В обґрунтування звернення з позовом до суду прокурор зазначає, що укладення договору між ДПДГ «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та ТОВ «Лампка Агро» про виробництво сільськогосподарської продукції всупереч встановленому державою порядку, зачіпає інтереси держави в сфері контролю за використанням та охороною земель, а також управління об`єктами державної власності, що є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом.

На підставі викладеного просить позов задоволити.

Позивач в судові засідання не з`явився, надіслав на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги заступника прокурора Хмельницької області просить задоволити в повному обсязі, з посиланням на те, що внаслідок укладення спірного договору фактично відбулась передача земельної ділянки в суборенду. Водночас Академія не надавала дозвіл ДП ДГ «Проскурівка» на передачу земельної ділянки в користування іншим особам і вважає що така передача є неефективним використанням майна закріпленого за Державним підприємством і протирічить вимогам чинного законодавства.

Відповідач (ДП ДГ «Проскурівка») у відзиві на позов та в судових засіданнях проти позову заперечує посилаючись на те, при укладенні спірного договору сторонами дотримано загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України. Повноваження керівника господарства встановлені статутом передбачають свободу щодо укладення господарських договорів. Академія і наукова установа не втручається в оперативну та господарську діяльність господарства, здійснювану відповідно до статуту. Статутом ДПДГ «Проскурівка» передбачено, що лише договори, які передбачають вилучення та відчуження майна погоджуються виключно з Президією Академії (п. 4.2 Статуту). Однак відповідно до п. 4.1 Договору про виробництво сільськогосподарської продукції , спірний договір не обумовлює передачу права володіння, користування чи управління земельними ділянками (не є орендою землі) або рухомим чи нерухомим майном. При укладенні договору не відбулося вилучення або відчуження землі. Відповідно, положення спірного договору не суперечать жодній нормі чинного законодавства.

Щодо удаваності правочину, зазначає, що предметом Договору № 27/06 є послуги та роботи, які виконуються взаємно Сторонами в сфері обробітку земельної ділянки та вирощування сільськогосподарської продукції, а не використання земельної ділянки. В даному договорі земельна ділянка є не предметом договору, а є лише засобом виконання зобов`язань за договором, що випливає з п. п. 1.1, 2.2, 5.2, 6.3 Договору, а саме взаємне виконання робіт і надання послуг за договором, виконання обома сторонами договору комплексу робіт з обробітку земель, розподіл між сторонами отриманої в результаті спільної діяльності продукції, обов`язок обох сторін забезпечувати процес вирощування (виробництва) продукції.

Посилається також на те, що положення спірного договору спрямовані виключно на регулювання відносин щодо процесу вирощування сільськогосподарської продукції і конкретизують співпрацю сторін а не земельну ділянку і її використання, відповідно даним договором взагалі не передбачено умов, які притаманні договору оренди землі та визначені в ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Спірний договір не є договором оренди землі, оскільки не передбачає переходу права володіння, користування чи управління земельною ділянкою від ДПДГ «Проскурівки» до ТОВ «Лампка Агро».

Щодо необхідності погодження спірного договору НААН України, зазначає, що спірний договір погоджено НААН України згідно «Порядку погодження та обліку господарських договорів» затверджених постановою президії НААН України від 26.08.2011 року протокол № 14, як договір про надання послуг.

На підставі на веденого просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач (ТОВ «Лампка Агро») у відзиві на позов та в судових засіданнях прот и позову заперечує. Посилається на те, що відповідно до умов спірного договору сторони домовились про організацію виробничого процесу та взаємне виконання робіт і надання послуг у сфері обробітку земельної ділянки, що відповідає ознакам Договору про надання послуг передбачених главою 63 ЦК України. Сторонами визначено характер виробництва, який полягає у підготовці ґрунту (оранка, дискування тощо), посів насіння сільгоспкультур, підживлення добривами, внесення засобів захисту рослин, збирання вирощеного урожаю. Відтак, за своєю правовою природою спірний Договір наділений елементами різних договорів (змішаний договір), зокрема надання послуг, виробництва сільгосппродукції, зберігання тощо, і дане узгоджується із свободою договору в розумінні ст. 27 ЦК України.

Посилається також на те, що спірний договір не є договором оренди землі, оскільки не містить обов`язкових істотних умов договору оренди передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Щодо відсутності погодження спірного Договору НААН України, зазначає, що договір погоджено НААН України згідно «Порядку погодження та обліку господарських договорів» затверджених постановою президії НААН України від 26.08.2011 року протокол № 14. На підставі наведеного просить в позові відмовити.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

ВСТАНОВИВ:
Пунктом 1.5 Статуту ДП ДГ „Проскурівка визначено, що діюче найменування Державного підприємства „Дослідне господарство „Проскурівка Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України від 16.11.2013 року (протокол № 19) „Про результати державної атестації наукових установ НААН України в 2013 році та відповідним наказом НААН України від 23.12.2013 року № 208 „Про пере підпорядкування ДП „Дослідне господарство „Проскурівка.

Згідно п. 1.3 Статуту, Державне підприємство „Дослідне господарство „Проскурівка Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України безпосередньо підпорядковане Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до п. 2.2 Статуту ДП ДГ «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, господарство є державним сільськогосподарським статутним суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.11 Статуту, господарство є державним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання. У відповідності з чинним законодавством і в межах цього Статуту Господарство з урахуванням завдань наукової установи, якій воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління. Розробляє штати, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки.

Пунктами 4.2-4.4 Статуту встановлено, що використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України, Статутів Академії та наукової установи, якій підпорядковане Господарство, а також цього Статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання пов`язані з вилученням землі та відчуження майна, погоджуються виключно з Президією Академії. Земельні ділянки, які надані в постійне користування Господарству для розміщення його об`єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормів і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом є державною власністю. Вилучення земельних ділянок Господарства може здійснюватись лише за згодою Президії Академії відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно пункт 4.6 Статуту, Господарство здійснює користування землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

Пунктами 4.8, 4.9 Статуту передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Господарства не допускається. Земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні Господарства та використовується для виробництва товарної сільськогосподарської продукції або для іншої господарської діяльності, може використовуватися без зміни цільового призначення суб`єктами господарювання, заснованими на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності), створеними за участю господарства, яке зберігає при цьому право на свої земельні ділянки.

Відповідно до акту на право постійного користування землею від 24.04.1998р. виданого Проскурівською сільською радою народних депутатів, Ярмолинецького району, Хмельницької області, в постійне користування дослідному господарству «Проскурівка» надано земельну ділянку площею 2941,4 га.

27.06.2014 року між державним підприємством «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (Сторона - 1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро» (Сторона - 2) укладено договір № 27/06 про виробництво сільськогосподарської продукції (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Сторони домовились про організацію виробничого процесу та взаємне виконання робіт і надання послуг в сфері обробітку земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Згідно п. 1.2 Договору, Сторона-1, діючи в межах цього Договору, бере на себе зобов`язання залучити площу земельної ділянки під обробіток землі сільськогосподарського призначення та проводити її регулярне обстеження, утримання її у належному, передбаченому чинним земельним природоохоронним законодавством стані, залучити наявні у неї обладнання, машини і механізми , інструмент і інвентар, призначені для товарного виробництва і переробки сільськогосподарської продукції, трудові ресурси (працівників), технології (науково-методичне забезпечення), а Сторона-2 зобов`язується із залученням власного фінансування, трудових і матеріальних ресурсів (працівники, сільськогосподарська техніка, машини і механізми, інструмент і інвентар, мінеральні добрива, пестициди і агрохімікати, паливно-мастильні матеріали, посівний матеріал , технології тощо) провести необхідний комплекс заходів по забезпеченню повного сільськогосподарського циклу вирощування (виробництва) сільськогосподарської продукції, виробництво якої обумовлено цим Договором.

Метою укладення цього Договору, згідно п. 2.1, є залучення додаткових джерел фінансування для підвищення ефективності ведення сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарської продукції) Стороною-1, досягнення обома Сторонами позитивних економічних результатів і отримання ними прибутку від здійснення товарного сільськогосподарського виробництва, а також сприяння проведенню Стороною-1 науково-дослідних робіт, раціонального використання та охорони земель, збереження і відтворення їх родючості, проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок, проведення виробничої перевірки і впровадження їх у сільськогосподарське виробництво та іншу господарську діяльність.

Сторони виконують комплекс робіт із обробітку земель, які надані Стороні-1 в постійне користування, із використанням виробничих можливостей і трудових ресурсів Сторони-1, а також фінансування, виробничих можливостей і трудових ресурсів Сторони-2. (п. 2.2 Договору).

Ресурсне, кадрове і матеріально-технічне забезпечення передбачено розділом 3 Договору.

Так, відповідно до п. п. 3.1.1 3.1.3 Договору, Сторона-1 здійснює залучення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1929 га (ріллі), яка знаходиться в постійному користуванні Сторони-1, залучення матеріально-технічної бази (спеціальна техніка, транспорт, обладнання і устаткування, інвентар та інструменти, призначені для сільськогосподарського виробництва, складські та виробничі потужності і трудові ресурси у погодженому згідно п. 2.3 цього Договору порядку. Залучення науково-методологічної (технологічної) підтримки, а Сторона-2, відповідно до п. 3.2.1-3.2.11 Договору, здійснює залучення грошових коштів, матеріально-технічної бази і трудових ресурсів (робітники і спеціалісти, техніка, транспорт і обладнання та запасні частини до них, посівний матеріал, агрохімія, мінеральні добрива, засоби захисту рослин, паливно-мастильні матеріали, інвентар, інструменти та інші товарно-матеріальні засоби сільськогосподарського виробництва, залучення власної ділової репутації та ділових зв`язків, погашення заборгованості Сторони-1 по заробітній платі та іншим бюджетним платежам, погашення заборгованості до Пенсійного фонду України, погашення заборгованості з ПДВ тощо.

Відповідно до п. 3.4 Договору, за умовами цього Договору у Сторони-1 відсутній обов`язок передати земельну ділянку, вказану у п. 3.1.1, а також об`єкти нерухомості, що становлять її матеріально-технічну базу у володіння та/або користування Сторони-2. Сторона-1 залишає за собою право користуватись ними на власний розсуд у відповідності до положень чинного законодавства України і свого Статуту, однак із врахуванням умов цього Договору та його мети.

Згідно п. 4.1 Договору, цей Договір не є договором про спільну діяльність, договором простого товариства, а також не є договором який обумовлює передачу права володіння, користування чи управління земельними ділянками (орендою землі) або нерухомим і рухомим майном.

Отримана Сторонами в результаті спільної обробки землі сільськогосподарська продукція, відповідно до п. 5.2 Договору, підлягає розподілу на підставі складеної і затвердженої Сторонами калькуляції (кошторису) вартості виконаних кожною із них робіт/або надання послуг. Обсяг і вартість сільськогосподарської продукції, яка залишається у розпорядженні Сторони-1, у будь-якому разі не може бути меншою, ніж необхідна для забезпечення господарської діяльності Сторони-1 та її розвитку.

Обов`язки сторін за договором передбачені розділом 6 Договору.

Так, відповідно до п. п. 6.1.1 6.1.4 Договору, Сторона-1 зобов`язана залучити та забезпечити можливість обробки земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля, сільськогосподарські угіддя), здійснювати науково-методичне та консультативне забезпечення діяльності Сторін в процесі обробки землі (виробництва сільськогосподарської продукції на меліорованих землях, ефективності та раціонального використання земель, відтворення їх родючості), дотримуватись обов`язків землекористувача, залучити матеріально-технічну базу (спеціальна техніка, транспорт, обладнання і устаткування, інвентар та інструменти, призначені для сільськогосподарського виробництва, складські та виробничі потужності, а Сторона-2 зобов`язана, відповідно до п. п. 6.2.1-6.2.2 Договору, здійснити фінансування у погодженому згідно п. 2.3 цього Договору обсязі, залучити матеріальну-технічну базу і трудові ресурси (робітники, спеціалісти, техніка, транспорт і обладнання та запасні частини до них, посівний матеріал, агрохімія, мінеральні добрива, засоби захисту рослин, паливно-мастильні матеріали, інвентар, інструменти та інші товарно-матеріальні засоби сільськогосподарського виробництва)у погодженому згідно п. 2.3 цього Договору порядку.

Договір про виробництво сільськогосподарської продукції підписаний та скріплений печатками сторін, а також погоджений Директором інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

До Договору № 27/06 від 27.06.2014 року про виробництво сільськогосподарської продукції сторонами підписано протокол узгодження використання ресурсного, кадрового та матеріально-технічного забезпечення виробництва сільськогосподарського продукції, згідно якого Сторона-1 надає земельні угіддя 1929 га; нерухоме майно, а саме склад запасних частин, навіс для комбайнів, навіс для с/г машин , майстерня з гаражем, механічна майстерня, заправка ГСМ, зерносховище, адмінбудинок, зерносклад, піднавіс для зерна; рухоме майно, а саме автомобіль САЗ-3503 -2 шт, УАЗ-31512, трактор ТМЗ80 3шт., сцепка СП-11, прицеп 2 ПТС-4, прицеп 1 ПТС-2, бочка МТД-10, борони Б-ЗСТ - 2 шт., оприскувач ОПШ, косарка роторна, зерноочистка Пектус, зернопогрузчик ЗПС-100, зернометач ЗПС-100, зерно очищувач ЗАВ-40, а Сторона-2 забезпечує транспортні засоби (трактори 4 шт., комбайни 3 шт., вантажні автомобілі 5 шт., погрузчики 2 шт.); трудові ресурси (трактористи 10 чол., комбайнери 6 чол., водії 8 чол.); паливно-мастильні матеріали (дизпаливо в необхідній кількості); добрива (органічні (пташиний послід) 7500 тонн, мінеральні (аміачна селітра - 150 тонн; засоби захисту рослин 9,6 тонн.

Листом від 19.07.2014 року за № 77 підприємство звернулось до Управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази апарату Президії Національної академії аграрних наук України щодо взяття на облік та реєстрації договору . На вказаному листі зазначена відмітка Національної академії аграрних наук України про отримання листа (вх. № від 21.07.2014 року).

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі № 924/1014/14 від 21.03.2016 року відмовлено в задоволені позову ТОВ „Будвіс, м. Львів до ДП „Дослідне господарство „Проскурівка Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної Академії аграрних наук України, с. Проскурівка Ярмолинецький район, до ТОВ „Лампка Агро, с. Великі Зозулинці, Красилівський район, за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національна Академія аграрних наук України, м. Київ, за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ „Мрія Центр, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область в тому числі і в визнанні недійсним договору про виробництво сільськогосподарської продукції № 27/06 від 27.06.2014р.

Вважаючи, що договір про спільний обробіток земельної ділянки є удаваним, оскільки був вчинений сторонами для приховання договору оренди земельної ділянки, укладений без відповідного погодження НААН України, прокурор в інтересах Національної академії аграрних наук України, звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним з припиненням його дії на майбутнє.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне:
Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з вимогами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах Національної академії аграрних наук України, звернувся з позовом до ДП ДГ «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України до ТОВ «Лампка Агро» про визнання недійсним з припиненням на майбутнє договору про спільний обробіток земельної ділянки від 27.06.2014р.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, виходячи із вимог частини першої вказаної статті правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (абзац 4 п. п. 2.1. пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29 травня 2013 року „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Згідно пунктів 2.2, 3.1 4.2-4.4, 4.8, 4.12 Статуту ДП ДГ „Проскурівка, господарство є державним сільськогосподарським статутним суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку. Господарство є державним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання. У відповідності з чинним законодавством і в межах цього Статуту Господарство з урахуванням завдань наукової установи, якій воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління. Розробляє штати, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки. використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безоплатне користування Академії, здійснюється відповідно до законодавства України, Статутів Академії та наукової установи, якій підпорядковане Господарство, а також цього Статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання пов`язані з вилученням землі та відчуження майна, погоджуються виключно з Президією Академії. Земельні ділянки, які надані в постійне користування Господарству для розміщення його об`єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормів і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом є державною власністю. Вилучення земельних ділянок Господарства може здійснюватись лише за згодою Президії Академії відповідно до Земельного кодексу України. Передача в оренду земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Господарства не допускається. Земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні Господарства та використовується для виробництва товарної сільськогосподарської продукції або для іншої господарської діяльності, може використовуватися без зміни цільового призначення суб`єктами господарювання, заснованими на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності), створеними за участю господарства, яке зберігає при цьому право на свої земельні ділянки. Господарство має право використовувати належне йому майно для участі у цивільних відносинах, в тому числі для провадження фінансово-господарської діяльності.

Таким чином, повноваження керівника господарства встановлені Статутом передбачають свободу щодо укладення господарських договорів. Академія і наукова установа не втручається в оперативну та господарську діяльність господарства здійснювану відповідно до Статуту.

Статутом ДПДГ „Проскурівка передбачено, що лише договори, які передбачають вилучення землі та відчуження майна, погоджуються виключно з Президією Академії (п. 4.2 Статуту). Однак, відповідно до п. 4.1 Договору про виробництво сільськогосподарської продукції № 27/06 від 27.06.2014 року, спірний договір не обумовлює передачу права володіння. Користування чи управління земельними ділянками (не є орендою землі) або рухомим чи нерухомим майном. При укладенні спірного договору не відбулося вилучення або відчуження землі.

Відповідно положення спірного Договору не суперечать жодній нормі чинного законодавства.

Як убачається із умов спірного договору, та не заперечується сторонами, виробництво сільськогосподарської продукції здійснюється на землях державної форми власності.

Національна академія аграрних наук України, відповідно до ст. 4 Закону України „Про управління об`єктами державної власності є суб`єктом управління об`єктами державної власності, отже є органом по управлінню державним майном закріпленим за ДП ДГ „Проскурівка.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України „Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу, об`єкти майнового комплексу Академії належать їй на праві господарського відання і передаються науковим та іншим установам, підприємствам та організаціям, що перебувають у її віданні, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених законодавством та Статутом.

Постановою Президії НААН України від 26.08.2011 року було затверджено „Порядок погодження та обліку деяких господарських договорів який регулює відносини, що виникають при укладенні договорів, предметом яких є надання послуг з обробітку ґрунту, догляду за посівами та збирання сільськогосподарських культур

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок регулює організаційні, правові. Фінансові відносини, що виникають при укладенні господарських договорів, предметом яких є надання послуг з обробітку ґрунту, догляду за посівами та збирання сільськогосподарських культур (договір підряду).

Пунктом 3 Порядку визначено, що для погодження договору підряду установи, підприємства і організації надсилають науковій установі, якій вони безпосередньо підпорядковані, лист клопотання довільної форми за підписом керівника, договір підряду підписаний сторонами і завірений печатками та техніко-економічне обґрунтування необхідності укладення такого договору.

Пунктом 1.5 Статуту ДП ДГ „Проскурівка визначено, що діюче найменування Державного підприємства „Дослідне господарство „Проскурівка Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України від 16.11.2013 року. (протокол № 19) „Про результати державної атестації наукових установ НААН України в 2013 році та відповідним наказом НААН України від 23.12.2013 року № 208 „Про пере підпорядкування ДП „Дослідне господарство „Проскурівка.

Згідно п. 1.3 Статуту, Державне підприємство „Дослідне господарство „Проскурівка Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України безпосередньо підпорядковане Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Згідно п. 6 Порядку, після погодження договору підряду науковою установою один примірник його надсилається Академії для обліку і реєстрації.

Листом від 19.07.2014 року за № 77 підприємство звернулось до Управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази апарату Президії Національної академії аграрних наук України щодо взяття на облік та реєстрації договору . На вказаному листі зазначена відмітка Національної академії аграрних наук України про отримання листа (вх. № від 21.07.2014 року).

При цьому, як встановлено судом, Договір № 27/06 від 27.06.2014 року погоджено директором інституту сільського господарства Західного Полісся НААН про що свідчить відмітка на Договорі.

Враховуючи вищенаведене, судом не приймаються посилання прокурора на те, що спірний договір суперечить вимогам чинного законодавства та укладений з порушенням вимог Статуту щодо погодження спірного договору з Президією НААН України.

Доводи прокурора, що спірний Договір є удаваним і має на меті приховати інший договір, а саме договір оренди спростовується наступним.

Так, відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України „Про оренду землі).

У відповідності до положень ст. 8 Закону України „Про оренду землі, орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

У відповідності до ст. 15 Закону України „Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За своїм змістом інститут оренди передбачає перехід предмета оренди в користування орендаря, у якого виникає зустрічне зобов`язання сплачувати орендну плату за користування ним.

Позивачем не було доведено, що між сторонами оскаржуваного ним договору встановились правовідносини оренди. Жодне майно не було фактично передане на виконання цього договору, плата за передачу майна не здійснювалась. Відсутність даних фактів повністю спростовує твердження позивача про удаваність правочину.

При цьому судом враховується, що відповідно до п. 3.4, п. 4.1 Договору, за умовами цього Договору у Сторони-1 відсутній обов`язок передати земельну ділянку, вказану у п. 3.1.1, а також об`єкти нерухомості, що становлять її матеріально-технічну базу у володіння та/або користування Сторони-2. Сторона-1 залишає за собою право користуватись ними на власний розсуд у відповідності до положень чинного законодавства України і свого Статуту, однак із врахуванням умов цього Договору та його мети. Цей Договір не є договором про спільну діяльність, договором простого товариства, а також не є договором який обумовлює передачу права володіння, користування чи управління земельними ділянками (орендою землі) або нерухомим і рухомим майном.

Між тим, виходячи зі змісту вищенаведених норм цивільного законодавства та матеріалів справи, враховуючи те, що умовами спірного договору не визначено усіх істотних умов, встановлених законодавством, які є обов`язковими для договорів оренди землі, суд констатує, що спірний договір за своєю правовою природою не є договором оренди та не містить ознак удаваного правочину, тобто не вчинений сторонами для приховування договору оренди землі, як це вважає прокурор.

Більше того, матеріали справи не містять також доказів того, що земельні ділянки за спірним договором були передані ДП ДГ „Проскурівка за плату у володіння і користування на певний строк ТОВ „Лампка Агро зі складанням будь-яких актів приймання-передачі із визначенням її меж в натурі. Таким чином, фактичного переходу земельних ділянок або прав на них до ТОВ „Лампка агро за даним договором не відбулося.

Натомість, як вбачається з умов спірного договору (п. п. 1.1, 2.2, 5.2, 6.3 Договору), сторони домовились про організацію виробничого процесу та взаємне виконання робіт і надання послуг в сфері обробітку земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Сторони виконують комплекс робіт із обробітку земель, які надані Стороні-1 в постійне користування із використанням виробничих можливостей та трудових ресурсів як Сторони-1 так і Сторони-2. Отримана Сторонами в результаті спільної обробки землі сільськогосподарська продукція підлягає розподілу на підставі складеної і затвердженої Сторонами калькуляції (кошторису) вартості виконаних кожною із Сторін робіт/послуг. Обидві Сторони за Договором зобов`язані забезпечувати процес вирощування (виробництва) сільськогосподарської продукції тощо.

Окрім цього, оспорюваний договір не можна вважати удаваним правочином, оскільки, останній фактично виконувався, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмітити, що умови спірного договору є взаємопов`язаними та орієнтованими на досягнення тієї мети, яку визначила для себе кожна із сторін цього правочину, виходячи із предмету цього договору, у зв`язку з чим укладення наведеного договору не має на меті приховати інший правочин, зокрема, договір оренди землі, як це стверджує прокурор.

Крім цього, судом також враховуються, що правова природа договору № 27/06 уже встановлювалась господарським судом Хмельницької області у справі № 924/1014/14 (рішення суду від 21.03.2016 року).

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову заступника прокурора Хмельницької області суд вважає за необхідне відмовити.

Судові витрати по справі згідно ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові заступника прокурора Хмельницької області м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної академії аграрних наук України, м. Київ до державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, с. Проскурівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, до товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка Агро», с Великі Зозулинці, Красилівського району, Хмельницької області про визнання недійсним з припиненням на майбутнє договору про спільний обробіток земельної ділянки від 27.06.2014р. відмовити.

Повний текст складено 17.11.2016р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 5 прим. :
1 - до справи,
2 - позивачу, (м. Київ, вул. Суворова, 9) (прост.)
3 - відповідачу (с. Проскурівка, Ярмолинецький район Хмельницька область) (прост.)
4 - відповідачу (вул. Леніна, 10, с. Великі Зозулинці, Красилівській район, Хмельницька область) (прост.)
5 - прокуратурі (м. Хмельницький, пров. Військоматський,3)