РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016Справа №910/17111/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Листопадова Н.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Голубятникова Ю.А. (представник за довіреністю);

від третьої особи - Музичук Л.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договори №2303370 від 03.07.2007, №449015 від 01.05.2008, №2321 від 09.10.2014, №057005859/48441 від 01.06.2010, відповідно до умов яких позивач зобов'язався надати відповідачу телекомунікаційні послуги, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити вказані послуги у відповідності до умов укладених між сторонами договорів.

Проте в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 189421,15 грн.

Разом з тим, на підставі постанови правління НБУ від 17.12.2015 №989 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №230 від 18.12.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку заступнику начальника супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на термін з 18.12.2015 по 17.12.2017.

В подальшому, у зв'язку із початком процедури ліквідації, позивачем було направлено на адресу відповідача кредиторську вимогу №26-15/7 від 06.01.2016 щодо включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів в розмірі 189421,15 грн.

З метою отримання інформації про розмір акцептованих кредиторських вимог, позивач звернувся до відповідача з заявою №26-15/311 від 05.05.2016, в якій просив надіслати довідку щодо акцептованих кредиторських вимог Харківської філії ПАТ «Укрателеком».

Проте відповідачем було відмовлено позивачу у видачі безоплатної довідки про акцептування кредиторських вимог з посиланням на те, що відповідно до нормативно-правових актів Фонду, отримання зазначеної довідки є платною послугою.

Позивач не погоджується із вказаними діями уповноваженої особи Фонду та вважає, що останньою порушено норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку та безпідставно вимагає від позивача стягнення плати за отримання інформації про акцептування вимог позивача.

На підставі викладеного позивач просить зобов'язати відповідача безкоштовно надати довідку про розмір акцептованих кредиторських вимог, заявлених Харківською філією ПАТ «Укртелеком» у кредиторській вимозі №26-15/7 від 06.01.2016.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладений у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що на момент звернення позивача до суду із розглядуваним позовом у банку було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку.

Крім того зазначив, що з моменту запровадження тимчасової адміністрації всі повноваження адміністрації банку переходять до уповноваженої особи Фонду.

Також додав, що оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до уповноваженої особи Фонду у встановлений законом строк з вимогою про включення його до реєстру кредиторів, ПАТ «Укртелеком» включено до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у восьму чергу на загальну суму 123076,14 грн.

Крім того зазначив, що кредитори мають право безкоштовно отримати інформацію щодо своїх кредиторських вимог в усному порядку.

Додатково зазначив, що відповідно до протоколу №2903 малого комітету з управління активами АТ «Банк «Фінанси та кредит» від 29.03.2016 встановлена плата в розмірі 50 грн. за надання інформації щодо включення в реєстр кредиторів фізичних та юридичних осіб. Дане рішення малого комітету на теперішній час не оскаржене та в судовому порядку не скасоване, відповідно відповідач правомірно встановив плату за надання письмової довідки про акцептування кредиторських вимог згідно чинного законодавства України.

На підставі викладеного вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зокрема зазначив, що на думку Фонду в діях відповідача не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 вересня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за №612 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року за №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» призначено Чернявську Олену Степанівну..

Постановою НБУ №898 від 17.12.2015 року, відкликано банківську ліцензію та розпочато процедура ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком з 18.12.2015 по 17.12.2017 призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку - заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявську Олену Степанівну.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 №1703 «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. з 4 вересня 2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюка Владислава Сергійовича з 5 вересня 2016 року.

В той же час, ч.4 ст.110 Цивільного кодексу України визначено, що особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Так, ч.5 ст.45 Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (ч.ч.2-3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Положеннями ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком).

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст.45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, з моменту відкликання Національним банком України банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації, як юридичної особи, банк припинив свою банківську діяльність, зокрема і щодо ведення рахунків та обліку заборгованості кредиторів. В силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» особою, яка складає реєстр вимог кредиторів, акцептує вимоги кредиторів чи відмовляє в акцептуванні таких вимог, а також веде облік акцептованих вимог є Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації Банку. Відповідно, саме Уповноважена особа Фонду здійснює в тому числі видачу довідок щодо розміру акцептованих вимог.

Проте, як вбачається з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, ПАТ «Укртелеком» заявлено позовні вимоги саме до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а не до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації.

Відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на необґрунтованість та недоведеність вимог саме до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як до відповідача у розглядуваній справі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Банку в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 21.11.2016

Суддя Я.В. Маринченко