РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016Справа № 910/18638/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства фірма "Абсолют-Холдінг"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 3 384, 21 грн.

за участю представників:

від позивача:Хоньків І.М.- представник за довіреністю б/н від 25.07.2016 р.
від відповідача:ОСОБА_3- представник за довіреністю б/н від 04.11.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне підприємство фірма "Абсолют-Холдінг" (далі - ППФ "Абсолют-Холдінг") з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення грошових коштів в сумі 3 384, 21 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору суборенди державного нерухомого майна № 1а-Б/2007 від 15.11.2007 р. в частині своєчасної оплати оренди.

У позові ППФ "Абсолют-Холдінг" просило суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3 384,21 грн., яка складається з заборгованості по орендній платі у сумі 3 117,36 грн., пені у сумі 239,56 грн. та 3 % річних у сумі 27,29 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов визнав, просив розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 21.05.2007 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець), Державним підприємством «Національний центр Олександра Довженка» (балансоутримувач) та Приватним підприємством фірма "Абсолют-Холдінг" (орендар) був укладений додатковий договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди). Відповідно до цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 5 980,00 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус № 2, що знаходиться на балансі ДП «Національний центр Олександра Довженка». Майно передається в оренду для розміщення офісів, складів та здійснення торгівельної діяльності (п. 1.1 договору).

Пунктом 6.4 договору оренди сторони погодили право орендаря за письмовою згодою орендодавця передавати орендоване майно у суборенду фізичним та юридичним особам в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з п.п. 10.1, 10.5 договір оренди укладено на період з 04.07.1994 р. по 04.07.2014 р., з подальшою його пролонгацією на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору, та у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після припинення строку його чинності протягом одного місяця.

На підставі п. 6.4 договору оренди 15.11.2007 р. між Приватним підприємством фірма "Абсолют-Холдінг" (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (суборендар), за згодою Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) був укладений договір суборенди державного нерухомого майна № 1а-Б/2007 (далі - договір суборенди), відповідно до якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 10,00 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі ДП «Національний центр О. Довженка» (балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою розміщення буфету (без права продажу підакцизної групи) (п. 1.1 договору суборенди).

Суборендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, після отримання на це згоди орендодавця, та не раніше дати підписання сторонами цього договору і акта приймання-передачі майна (п. 2.1 договору суборенди).

Суборендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - серпень 2007 р. 140,30 грн.

Перерахування суборендної плати в повному обсязі здійснюється суборендарем самостійно до 10 числа наступного місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції на розрахунковий рахунок орендаря (п. 3.3 договору суборенди).

Договір суборенди діє з 15.11.2007 р. по 15.10.2010 р., з подальшою його пролонгацією (п.п. 10.1, 10.5 договору суборенди). У зв'язку з відсутністю заяв сторін договору суборенди про його припинення або зміну умов протягом одного місяця після закінчення терміну його дії (15.10.2010 р.), вказаний договір суборенди є автоматично пролонгованим, тобто станом на час розгляду спору - діючим.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору суборенди надав ФОП ОСОБА_1 в оренду нерухоме майно площею 10,00 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить відповідний акт прийому-передачі від 01.12.2007 р.

Проте, відповідач у період з січня 2016 р. по червень 2016 р. не сплатив передбачені договором платежі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі у сумі 3 117,36 грн., що підтверджується актами надання послуг № 1/1а/16 від 31.01.2016 р., № 2/1а/16 від 29.02.2016 р., № 3/1а/16 від 31.03.2016 р., № 4/1а/16 від 30.04.2016 р., № 5/1а/16 від 31.05.2016 р., № 6/1а/16 від 30.06.2016 р., № 6/1а/16 від 30.06.2016 р., № 7/1а/16 від 31.07.2016 р., а також актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2016 р. по 10.08.2016 р., підписаними обома сторонами.

12.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 12-08/2016 сплатити орендну плату та нараховані на неї штрафні санкції.

У відповідь на вказану вимогу відповідач, не заперечуючи наявності заборгованості, повідомив позивача про своє скрутне фінансове становище, проте у подальшому зобов'язувався заборгованість погасити.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, що перебуває комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідачем суду не надано, позовні вимоги щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати у сумі 3 117,36 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 239,56 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до пункту 3.5 договору суборендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з орендаря, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню 239,56 грн., тобто в сумі, яку просить позивач.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 27,29 грн. суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 27,29 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ППФ "Абсолют-Холдінг" підлягають задоволенню у повному обсязі.

У той же час, у судовому засіданні представник відповідача подав заяву про розстрочення виконання рішення суду в частині основного боргу у сумі 3 117,36 грн. на шість місяців, розглянувши яку суд вирішив задовольнити.

Відповідно до ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно з п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як встановлено у судовому засіданні, ФОП ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності, який здійснює свою діяльність на власний ризик. При цьому заявник знаходиться у скрутному фінансовому становищі, про що свідчать матеріали справи та пояснення представника відповідача.

Крім того, суд приймає до уваги, що заявник на даний час належним чином виконує зобов'язання за договором суборенди та вчасно сплачує поточні орендні платежі, а наявну у нього заборгованість за січень-червень 2016 р. у сумі 3 117,36 грн. зобов'язується погасити.

З урахуванням викладеного та, зважаючи на відсутність заперечень позивача проти розстрочки виконання рішення суду, господарський суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення у даній справі в частині основного боргу у сумі 3 117,36 грн. строком на 6 місяців.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства фірма "Абсолют-Холдінг" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 3 384, 21 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03150, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства фірма "Абсолют-Холдінг" (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 14370964) заборгованість у сумі 3 117 (три тисячі сто сімнадцять) грн. 36 коп., пені у сумі 239 (двісті тридцять дев'ять) грн. 56 коп., 3 % річних у сумі 27 (двадцять сім) грн. 29 коп., судовий збір у сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. у справі № 910/18638/16 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3 117,36 грн. на 6 (шість) місяців наступним чином:

- починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, стягувати з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03150, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) щомісячно до 30 числа місяця, у якому здійснюється платіж, по 519 (п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 56 коп. на користь Приватного підприємства фірма "Абсолют-Холдінг" (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 14370964) у рахунок погашення заборгованості в сумі 3 384, 21 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 7 листопада 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 14 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.