РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016Справа № 910/6727/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і Перспективи"

про визнання договору міни недійсним, зобов'язання вчинити певні дії,

за позовом третьої особи-1 із самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний проект 2014"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи";

3) Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада"

про визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити певні дії

та за позовом третьої особи-2 із самостійними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "НМТ Інвестментс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи"

3) Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада"

про визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити певні дії.

за участю представників:

від позивача (відповідача-1 за позовом третіх осіб -1, 2):Гуцул М.М. - представник за довіреністю б/н від 10.03.2016 р.
від відповідача (відповідача-2 за позовом третіх осіб -1, 2):Матєров Ю.П., Матєрова В.П.- представники за довіреністю № 82 від 18.04.2016 р.
від третьої особи-1 із самостійними вимогами:Шатрук В.В. - представник за довіреністю б/н від 13.09.2016 р.
від третьої особи-2 із самостійними вимогами:Андрійченко В.А. - представник за довіреністю б/н від 05.09.2016 р.
від відповідача -3 (за позовом третіх осіб-1, 2) :Галай Г.С. - представник за довіреністю № 06 від 11.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель" (далі - позивач, ТОВ "Бориспіль Капітель") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і Перспективи" (далі - відповідач, ТОВ "Розвиток і Перспективи") про визнання договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язання повернути цінні папери.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за спірним договором ТОВ "Бориспіль Капітель" зобов'язалось передати у власність ТОВ "Розвиток і Перспективи" цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада", загальною вартістю 19 990 000,00 грн., а ТОВ "Розвиток і Перспективи" - передати у власність ТОВ "Бориспіль Капітель" цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", загальною вартістю 19 990 000,00 грн. Проте, позивачем було встановлено, що договір міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. на час його укладення був підписаний з боку ТОВ "Бориспіль Капітель" неуповноваженою на те особою, а також виявлено, що вартість акцій АТ АКБ "Аркада" не відповідала вартості акцій ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", що свідчить про недійсність указаного договору.

Посилаючись на ст. 203, 215, 216 ЦК України, позивач просить визнати договір міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язати відповідача повернути позивачу цінні папери загальною вартістю 19 990 000,00 грн., емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада", а позивача зобов'язати повернути відповідачу цінні папери загальною вартістю 19 990 000,00 грн., емітентом яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна".

Під час розгляду справи по суті від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний проект 2014" (далі - третя особа-1 із самостійними вимогами, ТОВ "Інформаційний проект 2014") надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель" (далі - відповідач-1 за позовом третьої особи-1, ТОВ "Бориспіль Капітель"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи" (далі - відповідач-2 за позовом третьої особи-1, ТОВ "Розвиток і перспективи"), Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада" (далі - відповідач-3 за позовом третьої особи-1, ПАТ АКБ "Аркада") з тотожними позовними вимогами про визнання договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язання здійснити переказ та зарахувати цінні папери. Зазначена позовна заява третьої особи-1 із самостійними вимогами на предмет спору відповідно до ст. 26 ГПК України була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом.

При цьому позовна заява ТОВ "Інформаційний проект 2014" обґрунтована тим, що на час укладення спірного правочину ТОВ "Інформаційний проект 2014" вибуло зі складу учасників ТОВ "Бориспіль Капітель", однак внаслідок подальшого відчуження ТОВ "Бориспіль Капітель" часток учасників товариства у статутному капіталі, зокрема і ТОВ "Інформаційний проект 2014", були порушені права останнього на управління товариством та розподіл його майна. Також ТОВ "Інформаційний проект 2014" у своєму позові вказує на укладення директором ТОВ "Бориспіль Капітель" договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки згода на укладення таких правочинів (значних) повинна бути надана як загальними зборами учасників товариства, так і головою цих зборів. Крім того, зазначає, що вартість акцій ПАТ АКБ "Аркада" є більшою за вартість акцій ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", що свідчить про порушення прав учасників ТОВ "Бориспіль Капітель".

У позові ТОВ "Інформаційний проект 2014" просить визнати договір міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язати ПАТ АКБ "Аркада" здійснити переказ акцій простих іменних, емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада" в кількості 19 990 000 штук з рахунку у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи" та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах ТОВ "Бориспіль Капітель" № 008186, відкритий у депозитарній установі ПАТ АКБ "Аркада", а також здійснити переказ з рахунку у цінних паперах ТОВ "Бориспіль Капітель" акцій простих іменних, емітеном яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", в кількості 1 999 000 штук з рахунку у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи" та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи".

Крім того, 07.10.2016 р. до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НМТ Інвестментс" (далі - ТОВ "НМТ Інвестментс", третя особа-2 із самостійними вимогами) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель" (далі - ТОВ "Бориспіль Капітель", відповідач-1 за позовом третьої особи-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи" (далі - ТОВ "Розвиток і перспективи", відповідач-2 за позовом третьої особи-2), Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада" (далі - ПАТ АКБ "Аркада", відповідач-3 за позовом третьої особи-2) з аналогічними до первісного позову вимогами про визнання договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язання здійснити переказ та зарахування цінних паперів.

Указана позовна заява третьої особи-2 із самостійними вимогами була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом відповідно до ст. 26 ГПК України

З поданого ТОВ "НМТ Інвестментс" позову вбачається, що обґрунтування позовних вимог є ідентичними з позовом третьої особи-1 із самостійними вимогами. Відмінною обставиною є те, що ТОВ "НМТ Інвестментс" на час укладення спірного договору міни цінних паперів було учасником ТОВ "Бориспіль Капітель".

У позовній заяві ТОВ "НМТ Інвестментс" просить суд визнати договір міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину, а саме - зобов'язати ПАТ АКБ "Аркада" здійснити переказ акцій простих іменних, емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада" в кількості 19 990 000 штук з рахунку у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи" та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах ТОВ "Бориспіль Капітель" № 008186, відкритий у депозитарній установі ПАТ АКБ "Аркада", а також здійснити переказ з рахунку у цінних паперах ТОВ "Бориспіль Капітель" акцій простих іменних, емітеном яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", в кількості 1 999 000 штук з рахунку у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи" та зарахувати їх на рахунок у цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи".

Відповідно до зазначених позовів ухвалами господарського суду від 29.09.2016 р. та від 11.10.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційний проект 2014" та Товариство з обмеженою відповідальністю "НМТ Інвестментс" були залучені до розгляду справи в якості третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами на предмет спору, а також залучено Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк "Аркада" у якості відповідача-3.

Крім того, ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2016 р. до вирішення справи по суті були застосовані заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на цінні папери - акції прості іменні, емітовані ПАТ "Аркада", в кількості 19 990 000 штук номінальною вартістю 1 грн., власником або володільцем яких є ТОВ "Розвиток і Перспективи", що обліковуються на рахунках в цінних паперах ТОВ "Розвиток і Перспективи" в будь-яких депозитарних установах.

У судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача за первісним позовом свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача за первісним позовом (ТОВ "Розвиток і перспективи") проти задоволення первісних позовних вимог заперечили, зазначили, що спірний договір міни відповідає волевиявленню сторін, та хоч і був підписаний з боку позивача (ТОВ "Бориспіль Капітель") неуповноваженою на те особою, проте визнанню недійсним не підлягає з причин пропуску строку позовної давності. Також вказали, що вартість акцій була погоджена сторонами у спірному договорі з урахуванням проведеної оцінки предмету міни, що виключає задоволення позову.

Представники третьої особи-1 із самостійними вимогами - ТОВ "Інформаційний проект 2014" та третьої особи-2 із самостійними вимогами - ТОВ "НМТ Інвестментс" у судовому засіданні свої вимоги підтримали, просили визнати договір міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. недійсним, зобов'язати відповідачів здійснити переказ та зарахування цінних паперів.

Представник відповідача-1 за позовами третіх осіб - 1, 2 (ТОВ "Бориспіль Капітель") позови визнав, вважав, що позовні вимоги третіх осіб підлягають задоволенню з урахуванням первісного позову.

Представники відповідача-2 за позовами третіх осіб - 1, 2 із самостійними вимогами (ТОВ "Розвиток і перспективи") проти позовних вимог третіх осіб заперечили з підстав спливу строків позовної давності, також зазначили, що права та інтереси третіх осіб-1, 2 не порушені, отже, підстав для визнання спірного договору недійсним немає. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог третіх осіб - 1, 2.

Представник відповідача-3 за позовами третіх осіб - 1, 2 із самостійними вимогами (ПАТ АКБ "Аркада") позовні вимоги третіх осіб визнав частково, зазначив, що у разі визнання недійсним договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р., вимоги про зобов'язання ПАТ АКБ "Аркада" здійснити облікові операції із цінними паперами є обгрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що у первісних позовних вимогах та у позовах третіх осіб - 1, 2 із самостійними вимогами необхідно відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи" (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель" (сторона-2) був укладений договір міни цінних паперів № 483/2001-Б (далі - договір). Відповідно до умов цього договору сторона-1 зобов'язується передати у власність стороні-2 цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA , загальною вартістю 19 990 000,00 грн. (цінні папери-1), а сторона-2 зобов'язується передати у власність стороні-1 цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада", міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA , загальною вартістю 19 990 000,00 грн. (цінні папери-2).

Вартість цінних паперів-1, які передаються від сторони-1 стороні-2 дорівнює 19 990 000, що дорівнює вартості цінним паперам-2, які передаються від сторони-2 стороні-1 (п. 2.1 договору).

Сторона-1 зобов'язана протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього договору надати в розпорядження зберігачу на переказ цінних паперів, вказаних в п. 1.1, з власного рахунку в цінних паперах № 005526, відкритий у зберігача ПАТ АКБ "Аркада", на рахунок в цінних паперах сторони-2, а сторона-2 в цей же термін - надати розпорядження на зарахування цінних паперів на власний рахунок в цінних паперах № 008186, відкритий у зберігача ПАТ АКБ "Аркада" (п. 3.1 договору).

Також сторона-2 зобов'язана протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього договору надати в розпорядження зберігачу на переказ цінних паперів, вказаних в п. 1.1, з власного рахунку в цінних паперах № 008186, відкритий у зберігача ПАТ АКБ "Аркада", на рахунок в цінних паперах сторони-1, а сторона-1 в цей же термін, надати розпорядження на зарахування цінних паперів на власний рахунок в цінних паперах № 005526, відкритий у зберігача ПАТ АКБ "Аркада" (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору міни право власності на цінні папери переходить з моменту зарахування вказаних у п.п. 1.1-1.2 цінних паперів на рахунки сторін.

Цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вказаного договору міни сторона-1 передала, а сторона-2 прийняла цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA , у кількості 1 999 000 шт., загальною вартістю 19 990 000,00 грн. Також сторона-2 передала стороні-1 цінні папери - акції прості іменні, емітентом яких є ПАТ АКБ "Аркада", міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA , у кількості 19 990 000 штук, загальною вартістю 19 990 000,00 грн. Належне виконання спірного договору сторонами-1, 2 (передача цінних паперів) підтверджується актом прийому-передачі цінних паперів від 04.07.2011 р., наявним у матеріалах справи.

Отже, ТОВ "Бориспіль Капітель" та ТОВ "Розвиток і перспективи" виконали свої зобов'язання за договором міни 483/2001-Б від 04.11.2011 р. Разом з тим, позивач за первісним позовом та треті особи-1, 2 із самостійними вимогами на предмет позову вважають, що договір міни був укладений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є підстави для визнання цього договору недійсним.

Приписами ст. 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, визначених ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з такого.

Статтею 1 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що обіг цінних паперів - це вчинення правочинів, пов'язаних з переходом права власності і прав за цінними паперами, за винятком договорів, що укладаються під час розміщення цінних паперів.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" права, посвідчені іменним цінним папером, передаються у порядку, встановленому законами України.

Положеннями статті 715 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості.

До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 716 ЦК України).

За умовами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Дослідивши зміст договору міни, що оскаржується, суд приходить до висновку, що він містить всі необхідні суттєві умови, передбачені законом - предмет договору міни (цінні папери), вартість цінних паперів (цінні папері сторони-1 дорівнюють вартості цінних паперів сторони-2), умови та терміни оплати цінних паперів, взаємні права та обов'язки сторін передати та прийняти товар, порядок і строк здійснення переходу права власності на товар, інші умови, що узгоджуються з вимогами глави 54 Цивільного кодексу України. У подальшому зазначений договір міни був скріплений підписами представників сторін і печатками підприємств.

Отже, на час укладення спірного правочину сторони досягли взаємної згоди щодо усіх його істотних умов та цей договір був укладений у повній відповідності із вимогами законодавства, а у подальшому, як вже встановлено судом, мав своїм наслідком реальне виконання.

У якості однієї із підстав визнання правочину недійсним позивач та треті особи зазначають невідповідність вартості акцій ПАТ АКБ "Аркада" та акцій ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак під час укладення договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.Згідно з вимогами статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Окремо суд звертає увагу на статтю 44 ГК України, якою визначені основні принципи підприємницької діяльності, а саме - підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

При цьому згідно з положеннями ст. 691 ЦК України ціна товару, зокрема акцій, які згідно зі ст. 177 ЦК України є об'єктом цивільних прав, встановлюється сторонами у договорі міни.

Пунктом 2.1 договору міни і ТОВ "Бориспіль Капітель", і ТОВ "Розвиток і перспективи" погодили, що вартість цінних паперів, переданих сторонами одна одній, становить 19 990 000,00 грн.

Отже, у результаті виконання спірного договору ТОВ "Бориспіль Капітель" та ТОВ "Розвиток і перспективи" здійснили обмін (господарську операцію) на власний ризик, при тому, що за договором ціна акцій встановлена у рівнозначній сумі (19 990 000,00 грн.) і сторони з нею погодились.

З урахуванням викладеного твердження позивача та третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами про невідповідність ціни акцій у договорі міни є безпідставними.

Окрім цього, суд враховує ту обставину, що 02.06.2011 року ТОВ "НМТ Інвестментс" стало одноособовим учасником ТОВ "Розвиток і перспективи" (згідно з протоколом № 2/06 загальних зборів учасників ТОВ "Розвиток і перспективи"), у зв'язку з чим статутний капітал ТОВ "Розвиток і перспективи" збільшився за рахунок вкладу нового учасника (ТОВ "НМТ Інвестментс") до 22 040 000,00 грн. шляхом внесення останнім цінних паперів - акцій простих іменних ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", в кількості 2 204 000 штук номінальною вартістю 1,00 грн., загальною вартістю 22 040 000,00 грн., частина з яких була обміняна за спірним договором. При цьому, загальна вартість вказаних акцій була визначена звітом про незалежну оцінку ринкової вартості акцій емітента ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", затвердженим загальними зборами учасників ТОВ "Розвиток і перспективи", тобто фактично одноособовим (новим) учасником - TOB "НМТ Інвестментс", що також свідчить про погодження вартості акцій ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна".

Також необхідно зазначити, що з метою визначення вартості акцій простих іменних, емітентом яких є ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2016 р. за клопотанням ТОВ "Бориспіль Капітель" була призначена судова товарознавча експертиза, проте у зв'язку із відсутністю у штатному складі експертної установи відповідних фахівців, товарознавче дослідження проведено не було. За таких обставин суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем та третіми особами-1, 2 не надано доказів, які свідчать про те, що станом на дату укладення спірного договору міни, вартість переданих ТОВ "Бориспіль Капітель" акцій простих іменних ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", міжнародний код цінних паперів UA є нижчою вартості акцій ПАТ АКБ "Аркада", міжнародний ідентифікаційний номер (код ISIN) UA .

Надані ТОВ "Бориспіль Капітель" постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів щодо ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна" № 2357-ЦД-1-Е від 17.10.2013 р., № 2356-ЦД-1-Е від 17.10.2013 р., № 2355-ЦД-1-Е від 17.10.2013 р., № 2357-ЦД-1-Е від 03.10.2013 р., № 2356- ЦД-1-Е від 03.10.2013 р., №2355- ЦД-1-Е від 03.10.2013 р. в якості доказів знецінення цінних паперів, які належать ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна", також не свідчать про невідповідність вартості цих акцій вартості акціям ПАТ АКБ "Аркада" саме на момент укладення договору міни цінних паперів (в листопаді 2011 р.).

Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом та третіх осіб-1, 2 про визнання спірного договору недійсним з підстав невідповідності вартості акцій ПАТ АКБ "Аркада" та акцій ПАТ "Будівельна корпорація "Європа-Азія-Україна" задоволенню не підлягають.

З приводу другої підстави визнання спірного договору недійсним, якою позивач за первісним позовом та треті особи із самостійними вимогами-1, 2 визначають укладення правочину неуповноваженою на те особою, а саме - директором ТОВ "Бориспіль Капітель", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Судом встановлено, що спірний договір був підписаний з боку ТОВ "Бориспіль Капітель" директором - ОСОБА_7

Згідно з п. 7.7 статуту ТОВ "Бориспіль Капітель" (в редакції, чинній на час укладення договору) директор є виконавчим органом товариства, що здійснює безпосереднє керівництво його поточною діяльністю товариства.

З пункту 7.7.4 статуту вбачається, що директор має право підписувати господарські договори та інші угоди у межах суми, що не перевищує 10 % від розміру статутного капіталу товариства, а за письмовою згоди голови загальних зборів укладати та підписувати господарські та інші угоди в межах, що перевищує зазначений розмір.

Пунктом 7.2.3 статуту товариства передбачено, що голова загальних зборів діє в період між загальними зборами за їх дорученням і від їх імені та має право надавати виконавчому органу повноваження у письмовій формі на укладання та підписання господарських угод.

Позивачі в обґрунтування своїх вимог посилаються на п. 4.2 та п. 7.7.4 статуту, якими встановлено, що статутний капітал товариства на момент укладення спірного договору складав 25 835 000,00 грн., а 10 % від нього становить - 2 583 500,00 грн., отже, ціна спірного договору міни (19 900 000, 00 грн.) перевищує суму, на яку директор товариства мав право укладати правочини, а тому вважають, що договір міни підписаний неуповноваженою особою.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, то такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою (ст. 241 ЦК України). Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Як вже встановлено судом, сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. При цьому на виконання умов цього договору сторони вчинили ряд юридично значимих дій, зокрема, ТОВ "Бориспіль Капітель" та ТОВ "Розвиток і перспективи" передали один одному цінні папери, про що склали відповідний акт прийому-передачі, вказані цінні папери у подальшому були зареєстровані та обліковані депозитарними установами.

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 р. настання передбачених статтею 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Отже, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач за первісним позовом своїми діями у подальшому схвалив укладений правочин, спірний договір не може бути визнаний недійсним з підстав його укладення неповноважною особою.

Також суд приймає до уваги, що згідно з частиною третьою статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Отже, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи (ТОВ "Розвиток і перспективи"), яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи (ТОВ "Бориспіль Капітель"), в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа (тобто позивач).

Про такий висновок зазначив Верховний Суд України у постанові від 27.04.2016 р. по справі № 6-62цс16 та Вищий господарський суд України у постанові від 02.04.2014 р. по справі № 910/5283/13.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України обов'язок доказування того, що ТОВ "Розвиток і перспективи" було обізнане про неповноважність представника (директора) ТОВ "Бориспіль Капітель" на підписання спірного договору, покладено саме на позивача за первісним позовом та третіх осіб із самостійними вимогами у справі, які вважають, що договір міни був підписаний неуповноваженою особою.

У той же час, ані позивач за первісним позовом, ані треті особи-1, 2 із самостійними вимогами не надали суду доказів того, що ТОВ "Розвиток і перспективи" був обізнаний або міг бути обізнаний про обмеження директора ОСОБА_7

Натомість з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ "Бориспіль Капітель" вбачається, що станом на дату укладення спірного договору (04.07.2011 року) відсутні будь-які дані про наявність обмежень у керівника позивача (ТОВ "Бориспіль Капітель") щодо представництва юридичної особи.

А згідно з вимогами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Крім того, пунктом 7.8.1 статуту ТОВ "Бориспіль Капітель" (в редакції, чинній на час укладення договору) передбачено, що контроль за діяльністю виконавчого органу товариства - директора, здійснює ревізійна комісія, що утворюється зборами учасників.

Перевірка діяльності директора проводиться ревізійною комісією за дорученням зборів, з власної ініціативи або на вимогу учасника, або учасників, що мають загалом частку в статутному капіталі товариства не менше 10 %.

Ревізійна комісія за власною ініціативою скликає позачергові збори товариства, якщо вона виявить в процесі перевірок суттєві порушення інтересів товариства, або зловживання посадових осіб товариства (зокрема, директора) (п.п. 7.8.2, 7.8.3 статуту).

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про будь-які виявлені контролюючим органом товариства порушення у діяльності директора ТОВ "Бориспіль Капітель" - ОСОБА_7, зокрема, в частині укладення спірного договору міни.

За таких обставин, враховуючи положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом та третіми особами-1, 2 не доведено, що спірний договір укладений неуповноваженою особою (керівником ТОВ "Бориспіль Капітель"), а відповідач за первісним позовом (відповідач-2 за позовами третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами) був обізнаний або мав можливість знати про обмеження цієї особи на підписання договору міни.

Пояснення представників відповідача за первісним позовом про те, що ТОВ "Розвиток і перспективи" стало відомо про неуповноваженість директора ОСОБА_7 на підписання спірного договору, суд відхиляє, оскільки про вказані обставини на час укладення договору товариство не було обізнане, а дізналось про них пізніше, про що зазначили представники ТОВ "Розвиток і перспективи" у судовому засіданні.

Щодо доводів вказаних представників про відсутність порушеного права третіх осіб, а відтак безпідставного їх звернення із самостійними позовами, суд зазначає, що вказані особи - ТОВ "Інформаційний проект 2014" (третя особа-1 із самостійними вимогами) та ТОВ "НМТ Інвестментс" (третя особа-2 із самостійними вимогами) мали право на звернення з позовами до суду для захисту своїх прав.

Так, згідно з пунктом 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством.

Разом з тим, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Таким чином, незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Як встановлено судом, станом на дату укладення договору міни цінних паперів № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. ТОВ "НМТ Інвестментс" було учасником ТОВ "Бориспіль Капітель", а ТОВ "Інформаційний проект 2014" є новим учасником вказаного товариства станом на час розгляду справи.

Отже, з урахуванням наведених вище норм матеріального права суд вважає, що акціонери (учасники) товариства - ТОВ "НМТ Інвестментс" (попередній) та ТОВ "Інформаційний проект 2014" (новий) вправі оспорювати договір міни, вчинений господарським товариством, обґрунтовуючи свої позовні вимоги порушенням їх корпоративних прав (в даному випадку - прав на управління товариством, розподілом прибутку).

Про таку правову позицію вказав Верховний Суд України у постанові по справі № 911/2435 від 01.07.2015 р. - акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

У той же час, як вже встановлено судом, доводи третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами про недійсність договору міни цінних паперів з підстав невідповідності ціни акцій та неуповноваженості особи, яка підписала договір, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому суд приходить до висновку, що права ТОВ "НМТ Інвестментс" та ТОВ "Інформаційний проект 2014" не порушені.

Щодо заяви представників відповідача (відповідача-2 за позовом третіх осіб із самостійними вимогами-1, 2) про застосування строків позовної давності до всіх позовних вимог, на підставі чого у задоволенні позовів необхідно відмовити за приписами статті 267 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З урахуванням викладеного та зважаючи на той факт, що судом не встановлено порушень прав та інтересів позивача та третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами, строки позовної давності в даному випадку не застосовуються.

Із цих же підстав суд не приймає до уваги надані ТОВ "Інформаційний проект 2014" та ТОВ "НМТ Інвестментс" протоколи загальних зборів ТОВ "Бориспіль Капітель" від 15.06.2015 р., від 30.09.2015 р. та акт перевірки від 15.05.2015 р., в якості доказів поновлення строків позовної давності, оскільки вони не мають значення для суду.

Розглядаючи наступні позовні вимоги за первісним позовом ТОВ "Бориспіль Капітель", а також позовні вимоги третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами - ТОВ "НМТ Інвестментс" та ТОВ "Інформаційний проект 2014" про зобов'язання вчинити певні дії - повернути акції, внаслідок недійсності договору міни № 483/2011-Б від 04.07.2011 р. (застосування реституції), суд враховує положення ст. 216 ЦК України.

Згідно з цією статтею у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Проте, враховуючи, що суд прийшов до висновку, що первісні вимоги та вимоги третіх осіб-1, 2 про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають, то у вимогах про застосування наслідків недійсності правочину, які є похідними від первісної вимоги, також необхідно відмовити.

Отже, на підставі викладеного та з урахуванням встановлених обставин у справі суд відмовляє у задоволенні первісного позову ТОВ "Бориспіль Капітель" та позовах третіх осіб-1, 2 із самостійними вимогами - ТОВ "НМТ Інвестментс" і ТОВ "Інформаційний проект 2014" у повному обсязі.

Щодо заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою суду від 14.04.2016 р., суд зазначає, що відповідно до ст. 68 ГПК України вказане питання також підлягає вирішенню із зазначенням про це в ухвалі чи рішенні суду, яким закінчується розгляд справи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 визначено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

У даному випадку суд відмовив у задоволенні позовних вимог, однак рішення по справі законної сили не набрало, а, отже, існує потреба у забезпеченні позову до набрання рішенням законної сили у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову підлягають збереженню до набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за первісним позовом, у тому числі за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову, покладається на ТОВ "Бориспіль Капітель", судовий збір за розгляд позовної заяви третьої особи-1 із самостійними вимогами від 26.09.2016 р. покладається на ТОВ "Інформаційний проект 2014", а судовий збір за розгляд позовної заяви третьої особи-2 із самостійними вимогами від 07.10.2016 р. покладається на ТОВ "НМТ Інвестментс".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 49, 68, 32 - 34, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і Перспективи" про визнання договору міни недійсним, зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовити у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційний проект 2014" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель", Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи", Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада" про визнання недійсним договору, зобов'язання вичинити певні дії.

Відмовити у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "НМТ Інвестментс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспіль Капітель", Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток і перспективи", Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Аркада" про визнання недійсним договору, зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 10 листопада 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 15 листопада 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.