ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

18.11.2016 справа № 905/2428/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівМалашкевича С. А. Будко Н.В., Сгари Е.В.
розглянувши апеляційну скаргу Української міської ради, м. Українськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від 17.10.2016р.
у справі№ 905/2428/16 (суддя: Говорун О.В.)
за позовом до Української міської ради, м. Українськ Донецької області Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Українськ Донецької області
про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Українська міська рада, м. Українськ Донецької області звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 08.11.2016р. на рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2016р. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, та з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, або його зменшення.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (зі змінами та доповненнями).

Згідно з пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Апелянтом до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі не надано. Разом з тим, заявник просить звільнити його від сплати судового збору або зменшити його розмір, у зв'язку з недотриманням місцевим бюджетом Української міської ради грошових коштів за оренду землі та оренду комунального майна, та як, наслідок, відсутністю коштів для сплати судового збору до суду. Апелянтом до скарги додана довідка, щодо відсутності в бюджеті вільних фінансових асигнувань для сплати судового збору.

Розглядаючи дане клопотання суд бере до уваги наступні приписи чинного законодавства.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", міська рада не входить до вичерпного переліку суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору, а тому повинна сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що господарський суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки або розстрочки сплати судового збору.

Згідно п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями) єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин, які повинні підтверджуватись належними доказами.

Також, абзацом 4 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, вказано, що оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні про відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до положень Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях відповідної міської ради вирішуються питання щодо затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, який складається та подається на її затвердження виконавчими органами. Тобто, міська рада має можливість самостійно планувати та розподіляти кошти, у т.ч. передбачати кошти на судові витрати (у т.ч. сплату судового збору). Наявність чи відсутність такого розподілу має суто суб'єктивний характер і залежить від волевиявлення самої міської ради. Тому відсутність коштів в місцевому бюджеті на сплату судового збору не є виключною обставиною, яка б свідчила про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, посилання апелянта на відсутність в бюджеті Української міської ради вільних асигнувань для сплати судового збору, не можуть оцінюватись судом як належні докази доведення обставин, на які посилається апелянт. Тому колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання Української міської ради про звільнення її від сплати судового збору або зменшення його розміру за подання апеляційної скарги по даній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Української міської ради, м. Українськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 17.10.2016р. у справі № 905/2428/16 не приймається до розгляду та повертається скаржнику.

Згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення зазначених обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 4, ст. ст. 5, 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Української міської ради, м. Українськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2016р. у справі № 905/2428/16 - повернути заявнику.

Справу № 905/2428/16 - повернути господарському суду Донецької області.

Додаток: (тільки для апелянта: вул. Первомайська, 24, м. Українськ Донецька обл.., 85485) - апеляційна скарга № б/н від 08.11.2016р. та додані до неї документи на 4 арк., поштовий конверт).

Головуючий С. А. Малашкевич

Судді Н.В. Будко

Е.В. Сгара