ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Справа № 911/3282/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група

до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд

про стягнення 29786,78 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач не зявився;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Українська страхова група (позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд (відповідач) про стягнення 29786,78 грн. страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу «Volkswagen Golf plus», д/н НОМЕР_1, водієм транспортного засобу «Renault», д/н НОМЕР_2, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7004463, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.10.2016 було порушено провадження у справі № 911/3282/16 та призначено до розгляду на 14.11.2016 року.

Позивач та відповідач, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не забезпечили явку своїх повноважних представників в судове засідання 14.11.2016 року.

В свою чергу, позивач на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами, у звязку з неможливістю повноважного представника бути присутнім на вказаному судовому засіданні.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка повноважних представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на подане клопотання позивача, яке судом задоволено, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

14.11.2016 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності суд,-

встановив:

18 травня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-15-00469, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Golf plus», д/н НОМЕР_1.

28 січня 2016 року у м. Буча, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf plus», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Renault», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний № НОМЕР_2 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» за полісом обовязкового страхування ЦПВВНТЗ № АЕ/7004463, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну за вказаним полісом складає 50 000 грн. та франшиза 500 грн.

Згідно з постановою Ірпінського міською суду Київської області від 09 лютого 2016 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - ОСОБА_3 ПДР України, якого було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

01 лютого 2016 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи.

18 лютого 2016 року позивачем на підставі рахунку № 600915 від 11.02.2016р. було складено страховий акт № ДККА-48972 і розрахунок страхового відшкодування до нього.

Позивач на підставі вищевказаних документів здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 30286,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2889 від 18.02.2016р.

Отже, позивач відшкодував за договором добровільного страхування № 28-00107-15- 00469, шкоду завдану транспортним засобом «Renault», державний реєстраційний № НОМЕР_2, яким на час ДТП керував ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З метою досудового врегулювання спору, 10 травня 2016 року на адресу відповідача була направлена заява (претензія) № 25906 щодо виплати в добровільному порядку страхового відшкодування в порядку регресу в межах ліміту, визначеного полісом, а саме в розмірі 29 786, 78 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України Про страхування франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з приписами статей 22, 36 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на виконання умов договору, здійснив виплату страхового відшкодування до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний № НОМЕР_2, застрахована відповідачем за полісом № АЕ/7004463, відповідно до якого відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України є саме відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Законами України Про страхування та Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачено зобовязання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Наведений висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі № 910/7163/14.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова ВСУ від 15.04.2015 року у справі №910/7163/14).

Відповідно до ст. 9 Закону України Про страхування, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих, а страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до витягу з електронної бази МТСБУ, розмір франшизи по полісу № АЕ7004463 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 500 грн.

Таким чином, ПАТ "Страхова компанія "Скайд" є зобовязаною у відповідності до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодувати завдані винуватцем ДТП матеріальні збитки, які складають 29786,78 грн. (30 286,78-500).

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач до суду не зявився, відзиву на позов та доказів оплати страхового відшкодування не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 29786,78 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд (07353, Київська обл., Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, буд. 4-А, офіс 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) 29 786 (двадцять девять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 78 коп. страхового відшкодування та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 16.11.2016р.

Суддя О.В. Щоткін