донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.11.2016 справа № 908/1829/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № 62 від 13.01.2016, ОСОБА_5 за дов. № 1859 від 29.12.2015,
від відповідача:ОСОБА_6 за дов. № 19/0003 від 04.01.2016,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,
на рішення господарського суду Запорізької області
від26.09.2016 (повне рішення складено 28.09.2016)
по справі№ 908/1829/16
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,
доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя,
простягнення 3 048 431, 76 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Кутіщева-Арнет Н. С.) від 26.09.2016 по справі № 908/1829/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ (далі ПАТ «Укртрансгаз»), до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя (далі ПАТ «Запоріжгаз»), частково задоволено, стягнуто з останнього 22 973, 00 грн. пені, 18 459, 51 грн. 3% річних, 32 578, 90 грн. інфляційних збитків та 25 591, 77 грн. судового збору; у частині стягнення основної суми боргу у розмірі 1 425 352, 14 грн. провадження у справі припинено, у решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ «Укртрансгаз» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2016 просить скасувати в частині відмови у стягненні 206 754, 25 грн. пені та 213 814, 82 грн. 7% штрафу та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що підстави для зменшення судом пені відсутні, судом не враховані інтереси позивача, який є підприємством трубопровідного транспорту державного сектору економіки і має загальнодержавне значення. Крім того, суд, на думку апелянта, безпідставно відмовив у стягненні 7% штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Порушення судом процесуальних норм заявник вбачає у неналежній оцінці наданих ним доказів та ненаведення доводів в обґрунтування рішення про зменшення розміру заявленої до стягнення пені.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу її доводи вважає безпідставними, а рішення суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду (головуючий суддя Колядко Т. М., судді Татенко В. М., Скакун О. А) від 24.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 16.11.2016.

У звязку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії ОСОБА_7 по розгляду справи № 908/1829/16 розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 1540 від 14.11.2016 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого сформовано колегію у складі: головуючий суддя Колядко Т. М., судді Татенко В. М., Зубченко І. В.

У судове засідання 16.11.2016 зявились представники сторін, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

ПАТ «Укртрансгаз» звернулось до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Запоріжгаз» основного боргу в розмірі 2 553 851, 28 грн., пені у розмірі 229 727, 25 грн., 7 % штрафу з простроченої суми у розмірі 213 814, 82 грн., 3 % річних у розмірі 18 459, 51 грн., інфляційних збитків у розмірі 32 578, 90 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував наявністю договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами; наданням відповідачу протягом січняквітня 2016 року послуг з транспортування газу на суму 3 119 524, 99 грн. та частковим виконанням відповідачем зобовязань з їх оплати, внаслідок чого виник борг у сумі 2 553 851, 28 грн., на який відповідно позивачем нараховано пеню в розмірі 229 727, 25 грн., 7 % штраф у розмірі 213 814, 82 грн., інфляційні збитки у розмірі 32 578, 90 грн. та 3 % річних у розмірі 18 459, 51 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, повідомив про сплату основного боргу, просив зменшити розмір пені та заперечив проти стягнення 7% штрафу, який відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України нараховується на негрошове зобовязання.

Господарським судом дано правильну правову оцінку правовідносинам сторін, досліджено надані позивачем докази надання послуг з транспортування природного газу, про що складено відповідні акти надання послуг у січніквітні 2016 року на загальну суму 3 119 524, 99 грн., які відповідно до пунктів 3.1 та 3.4 Договору від 28.09.2011 № /П15 (далі Договір) є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Як свідчать матеріали справи, протягом січняквітня 2016 року позивач транспортував для відповідача природний газ в обсязі 7 986, 869 тис. м3 на загальну суму 3 119 524, 99 грн. включно з ПДВ.

В порушення умов договору, визначених у пункті 5.5 (попередня оплата за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватись транспортування газу) та відповідних вимог законодавства (ст. 526 Цивільного кодексу України, абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України) відповідач виконав свої зобовязання частково.

Решту боргу сплатив під час розгляду спору у господарському суді, тому суд у частині стягнення основного боргу провадження у справі припинив у звязку з відсутністю предмета спору.

Визнавши, що позивач належить до підприємств державного сектору економіки, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 7% штрафу у розмірі 213 814, 82 грн., пославшись на те, що штрафні санкції, передбачені абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, застосовуються за прострочення виконання лише негрошового зобовязання.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 3-4гс10 від 06.12.2010, № 3-41гс10 від 20.12.2010, № 3-11гс11 від 28.02.2011 та 3-1гс14 від 04.02.2014.

Судом перевірено розрахунок заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних витрат і з посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України позовні вимоги в цій частині задоволені.

Господарський суд, з посиланням на надане ст. 83 Господарського процесуального кодексу України право, зменшив суму заявленої позивачем до стягнення пені та стягнув з відповідача 22 973, 00 грн.

Своє рішення в цій частині суд обґрунтував тим, що відповідач не ухиляється від сплати коштів за надані послуги та здійснював оплату як до звернення позивача до суду, так і одразу після звернення, про що свідчать надані платіжні доручення та пояснення сторін у справі, тобто зобовязання з оплати були виконані у добровільному порядку. ПАТ «Запоріжгаз» це підприємство, що забезпечує безперебійне постачання та транспортування природного газу в місті Запоріжжі та Запорізькій області (крім міста Мелітополь) усім категоріям споживачів. Підприємство відповідача на цей час є збитковим, про що свідчить баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2015 та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік. Значною частиною споживачів ПАТ «Запоріжгаз» є населення, тому як наслідок наявне зростання дебіторської заборгованості.

Крім того, суд врахував факт стягнення у данному спорі 3 % річних та інфляційних витрат.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують. Так апелянт послався на різну правову природу пені та 3 % річних і інфляційних втрат, як відповідальності за неналежне виконання зобовязання, а також наголосив, що право суду на зменшення пені може застосовуватись лише разом з нормами матеріального права, а саме ст. 551 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та ст. 233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій і при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Колегія суддів, надавши оцінку доводам апелянта, вважає, що останній не довів наявність збитків у розумінні ст. 551 Цивільного кодексу України, оскільки інформаційна довідка позивача, на яку він послався, містить дані про сплату відсотків за залучені кредитні кошти, а не доводить розмір збитків від несвоєчасного виконання ПАТ «Запоріжгаз» своїх зобовязань з оплати послуг за транспортування за договором № /П15 від 28.09.2011.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, на рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2016 по справі № 908/1829/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.09.2016 по справі № 908/1829/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3