РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016Справа №910/15570/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА"

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 18.03.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 06.09.2016 року;

від третьої особи: ОСОБА_5 - за довіреністю від 21.10.2016 року.

В судовому засіданні 24 жовтня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА» (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 43 294,38 грн. заборгованості за рахунок частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА» на користь голови ради директорів ОСОБА_3.

18.10.2016 року позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «МСА» 43 294,38 грн. заборгованості за рахунок частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА». Вказана заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не внесено у повному обсязі свою частку у статутний капітал ТОВ «МСА».

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/15570/16. Розгляд справи призначено на 05.10.2016 року.

В судовому засіданні 05.10.2016 року у справі оголошено перерву до 24.10.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МСА» (далі - товариство), зареєстроване Оболонською районною державною адміністрацією міста Києва 11.12.2002 року.

27.06.2006 року Зборами учасників товариства була затверджена остання редакція Статуту ТОВ «МСА» (надалі - Статут), а відповідні відомості про це внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі за текстом - ЄДР) за реєстраційним записом за № 2000003.

Відповідно до п. 2.1. Статуту учасниками товариства є:

- ОСОБА_1 - 50% статутного капіталу;

- ОСОБА_2 - 50% статутного капіталу.

Згідно з п. 3.1. Статуту для здійснення товариством діяльності, передбаченої статутом, за рахунок грошових вкладів учасників створюється капітал в розмірі 1 600 000,00 грн. Розмір і вид вкладів та розмір частки кожного з учасників в статутному капіталі товариства визначаються наступним чином: ОСОБА_2, вносить грошові кошти в сумі 800 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_1, вносить грошові кошти в сумі 800 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу товариства.

До моменту державної реєстрації кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного капіталу 50% свого вкладу. Частини вкладів учасників, що залишились несплаченими, підлягають сплаті протягом першого року діяльності товариства. В разі невиконання зобов'язання учасника щодо своєчасного внесення вкладу, товариство вправі стягнути з цього учасника 10% річних з недонесеної суми (п. 3.2. Статуту).

18.12.2013 року керівником ТОВ «МСА» призначено ОСОБА_3.

Станом на день судового засідання відповідачем було внесено 301 500,00 грн. внеску в статутний капітал ТОВ «МСА».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року стягнуто з учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА» ОСОБА_1 (04211, АДРЕСА_1 приміщення 2; код: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА» в особі Голови Ради директорів ОСОБА_3 (юридична адреса: 04211, АДРЕСА_1; фактичне місцезнаходження: 04210, АДРЕСА_2; Код: 32247745) заборгованість у сумі 62 164,52 грн. за рахунок частки учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА» ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА».

Позивач стверджує, що відповідачем порушено зобов'язання щодо внесення частини статутного капіталу ТОВ «МСА», у зв'язку із чим на підставі п. 3.2. Статуту ТОВ «МСА» просить стягнути 43 294,38 грн. заборгованості за рахунок частки учасника товариства.

Відповідач у відзиві заперечував проти звернення стягнення на внесену частку у статутному ТОВ «МСА» на підставі ст. 149 Цивільного кодексу України. Крім того, просив застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог, оскільки вказаний строк сплив 14.06.2010 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною 1 статті 81 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа може бути створена шляхом об'єднання осіб та (або) майна (ч. 1 ст. 81 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 83 Цивільного кодексу України товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками (ст. 1 Закону України «Про господарські товариства»).

Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про господарські товариства» вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на день реєстрації статуту) учасник зобов'язаний повністю внести свій вклад не пізніше року після реєстрації товариства. У разі невиконання цього зобов'язання у визначений строк учасник, якщо інше не передбачено установчими документами, сплачує за час прострочки 10 відсотків річних з недовнесеної суми.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 внесено 50% статутного капіталу товариства в розмірі 800 000,00 грн.

Разом з тим, іншим учасником товариства - ОСОБА_1 до статутного капіталу внесено суму в загальному розмірі 301 500,00 грн.

Так, позивачем заявлено до стягнення 43 294,38 грн. 10% річних за п. 3.2. Статуту товариства за період з 27.09.2015 року по 09.08.2016 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства зобов'язані:

а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства;

б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами;

в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства;

г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, зважаючи на положення п. 3.2. Статуту товариства, з урахування внесення відповідачем 301 500, 00 грн. в статутний капітал товариства, з відповідача за період з 27.06.2015 року по 09.08.2016 року підлягає стягненню 43 294,38 грн. з розрахунку 498 500,00 грн. (800 000,00 грн. - 301 500,00 грн.) * 10% (судом перевірено розрахунок позивача, який є обґрунтованим).

Крім того, суд відхиляє вимоги позивача в частині стягнення 43 294,38 грн. 10% річних за рахунок частки учасника (ОСОБА_1) Товариства з обмеженою відповідальністю «МСА», оскільки п. 3.2. Статуту товариства передбачає право позивача стягнути з учасника 10% річних з недонесеної суми, а тобто по суті виступає санкцією для забезпечення виконання відповідного зобов'язання, яка розраховується від суми невиконаного грошового зобов'язання. При цьому, Статут товариства не містить положень, якими передбачено право останнього стягувати з учасників внесену частку статутного капіталу через неналежне виконання зобов'язання щодо внесення такої частки у повному обсязі.

Щодо клопотання про застосування строку позовної давності, суд повідомляє наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 року за змістом ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов'язань, визначених ст. 175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Таким чином, приймаючи до уваги зміст п. 3.2. Статуту товариства, у якому по суті зазначено, що 10% річних з недонесеної суми до статутного капіталу підлягає стягненню з відповідної особи протягом всього строку існування порушення такого зобов'язання, приймаючи до уваги що таке зобов'язання є триваючим і станом на день розгляду справи не виконано, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Судові витрати позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА" ОСОБА_1 (04211, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА" (04211, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32247745), грошові кошти: 43 294,38 грн. (сорок три тисячі двісті дев'яносто чотири гривні 38 копійок) та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. В частині позовних вимог про стягнення грошових коштів за рахунок частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 14.11.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало