Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

"15"листопада 2016 р. Справа № 927/940/16

Позивач: Приватне підприємство "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство", проспект Миру, 20, м. Чернігів,14006

Адреса для листування: вул. Гетьмана Полуботка, буд. 7, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Комунальне підприємство "Діловий центр" Чернігівської обласної ради, проспект Миру 49-А, м. Чернігів,14000

Предмет спору: про стягнення 16 389 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1В, довіреність № б/н від 24.10.2016 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1 від 05.01.2016 р. (після перерви 09.11.2016 року не зявився)

Рішення приймаються після оголошених в судових засіданнях 25.10.2016, 08-09.11.2016 р. перервах відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 13 891,00 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 2 498,00 грн.

В судове засідання 18.10.2016 р. з'явився відповідач. Позивач в судове засідання не з'явився, по час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду 13.10.2016 р надійшло поштове повернення щодо направленої позивачу судової кореспонденції з відміткою відділення поштового звязку за не запитом.

В судовому засіданні представник відповідача повідомив суд, що не отримував копію позовної заяви з додатками та не обізнаний про обставини справи.

В судове засідання 25.10.2016 року зявились представники сторін. Представник позивача подав заяву з проханням здійснювати листування з позивачем за адресою представника: 14000, м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, буд. 7. Суд задовольнив заяву.

Представник відповідача подав відзив на позов з додатками в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання 01.11.2016 року зявився представник відповідача, позивач не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи. Так, до судового засідання року представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи з причин незапланованого відрядження представника з додаванням наказу від 31.10.2016 року про відрядження ОСОБА_1

В судове засідання 08.11.2016 року зявились представники сторін. Представник позивача подав додаткові письмові пояснення з додатками. Суд долучив документи до матеріалів справи.

В судове засідання 09.11.2016 року зявились представники сторін. Представник позивача подав додаткові письмові пояснення по справі. Суд долучив їх до матеріалів справи.

В судове засідання 15.11.2016 року зявився представник позивача, відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представників позивача оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

02.09.2010 року сторони уклали та нотаріально посвідчили договір оренди приміщення в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Миру,20 у м. Чернігові № 41/10

Згідно з п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення (надалі майно), яке розташоване в будівлі по пр.-т Миру,20 у м. Чернігові, що закріплені за орендодавцем на праві господарського відання.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно із підписанням сторонами договору, акт прийому-передачі в оренду майна. Акт прийому передачі повинен відображати фактичний стан майна на дату його складання та вміщувати перелік всіх наявних недоліків.

02.09.2010 року сторони підписали акт прийому передачі в оренду майна комунальної власності розташованого по проспекту Миру,20 у м. Чернігові.

Орендар зобовязується прийняти за актом приймання-передачі майно в оренду, використовувати його виключно за цільовим призначенням та у відповідності до умов цього договору, забезпечувати збереження, не допускати знищення та псування орендованого майна та узгоджувати з орендодавцем будь-які зміни профілю використання орендованого майна .( п. 5.1 договору).

Страхування майна здійснює орендар на користь балансоутримувача в місячний термін після підписання договору та надає копію договору страхування орендодавцю. Страхування здійснюється на суму відновної вартості майна (ринкової вартості) від наступних страхових ризиків: пожежі, вибуху, стихійних явищ, впливу рідини з водопровідних, водовідвідних і опалювальних систем, внаслідок їх розриву або переповнення, крадіжки, грабежу, протиправних дій третіх осіб. ( п. 5.4 договору)

Згідно п. 8.5 договору орендодавець не відповідає за зобовязаннями орендаря і не несе відповідальність за технічний стан комунікаційних мереж.

Пунктом 9.4 договору передбачено, що орендодавець не несе відповідальності за нанесені збитки орендарю внаслідок аварії інженерних комунікацій, які знаходяться в будинку (приміщенні),наданому орендарю в оренду, або за його межами.

Умовами п.8.5 та п.9.4 відповідачем заперечується заявлений позов, а позивачем така позиція відповідача не спростована.

Згідно матеріалів справи 02.10.2015 року позивач уклав договір добровільного страхування майна юридичної особи в оренді зі страховою компанією «Оранта» згідно якого застраховане майно частина будівлі бувшого готельного комплексу «Десна» - приміщення підвалу площею 377,3 кв. м. ( без обладнання та оздоблення) загальною вартістю 1 685 2643,00 грн. та тотожною страховою сумою. Згідно договору страхування майно застраховане від стихійних ризиків: вогонь, стихійні явища, вплив рідини, протиправні дії третіх осіб, наїзд транспортного засобу.

07.01.2016 року директор ПП «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство», кухар, директор ТОВ «Річмонд клаб», заступник директора КП «Діловий центр» склали акт про наслідки аварійної ситуації, що сталась 07.01.2016 року о 10:15, а саме щодо затоплення водою приміщення кафе-пабу «Фальварек», розташованого в будинку по пр-т. Миру,20 у м. Чернігові; вода знаходилась в закладі на рівні 5-7 см.. Внаслідок затоплення були пошкоджені стелі, стіни, деревяні меблі, текстильне оздоблення, компютерна система роботи з відвідувачами, розподільний щиток з автоматом, обладнання (яке надано торгівельними фірмами у користування з метою реалізації продукції), продукти харчування та матеріальні цінності кафе-пабу. В акті конкретизоване які саме недоліки та пошкодження наявні в різних частинах кафе-бару: ВІП кімнаті, за барною стійкою, в залі для відвідувачів, у службових приміщеннях, у службовому туалеті. В акті вказано, що аварія сталась в період зх. 07:00 год. до 10:00 год., коли в приміщенні кафе-пабу не було відвідувачів та працівників. Імовірно, вода надходила з першого поверху будівлі, де розташований ресторан «Океан», так як стався розрив опалювальної системи будівлі. Причини аварії: затоплення приміщення гарячою водою з першого поверху.

15.01.2016 року позивач звернувся із заявою з підтверджуючими документами до страхової компанії «Оранта» з проханням прийняти рішення про виплату страхового відшкодування через пошкодження системи електропостачання під впливом затоплення гарячою водою, що є страховим випадком.

01.03.2016 року у відповідь ( вих.. 09-02-09/323 від 01.03.2016 р.) страхова компанія зазначила, що немає правових підстав для нарахування та здійснення страхового відшкодування за вказаною подією у звязку із страхуванням майна без обладнання та оздоблення, а саме останні і були пошкоджені внаслідок аварії.

Дійсно, як вбачається з тексту договору добровільного страхування майна юридичної особи в оренді, пунктом 2.1.3 визначено, що якщо інше окремо не зазначено в п.1.1 договору, будівлі (приміщення) та споруди вважаються застрахованими без оздоблення. За умовами п.1.1 договору страхування до страхового майна віднесено частина будівлі готельного комплексу «Десна»- підвалу площею 377,3 кв м без обладнання та оздоблення.

21 січня 2016 року позивач склав запит адресований відповідачу з проханням надати інформацію стосовно випадку аварійної ситуації повязаної з залиттям орендованого ним приміщення, що сталась 07.01.16 р. за адресою проспект Миру,20, м. Чернігів ПАБ «Фальварек» та проханням надати документальне підтвердження факту про причини виникнення аварійної ситуації, в разі встановлення повідомити про винних осіб, в разі складання, надати акт, який зафіксував даний випадок або інше документальне підтвердження. В запиті позивач додатково повідомив про складання ним акту про аварійну ситуацію та її наслідки та про присутність при складанні акту представника відповідача.

В заяві від 02.02.2016 р. позивача вказано, що згідно листа відповідача № 01 від 21.01.2016 р. не встановлено винних у випадку осіб, відповідач свою відповідальність заперечує а тому позивач просив відповідача, в межах компетенції, надати висновок щодо встановлення винної особи у вчиненні аварійної ситуації та її причини.

У відповідь відповідач надав позивачу лист № 082-16 від 15.02.2016 року в якому повідомив, що перед початком опалювального сезону відповідач провів необхідні випробування теплової мережі будівлі по проспекту Миру, 20 в результаті чого отримало відповідний акт про готовність тепломережі до експлуатації. В листі також повідомлялось, що встановити винну особу у виникненні аварійної ситуації неможливо, оскільки не визначена причина аварії. До листа доданий акт за підписом представника Чернігівської ТЕЦ про проведення робіт від 26.10.2015 року.

З метою визначення вартості заподіяної аварією шкоди позивачем було замовлено в експертній фірмі «Еталон» проведення експертного будівельно-технічного дослідження.

29.02.2016 року експертна фірма «Еталон» надала експертний висновок С-624 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення вартості експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту підвального приміщення, що орендує ПП «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» на пр-т. Миру, 20 в м. Чернігові, пошкодженого внаслідок залиття.

Згідно висновку встановлено, що вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення підвального приміщення, яке орендує ПП «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» на пр-т. Миру, 20 в м. Чернігові, пошкодженого внаслідок залиття, становить 9932,00 грн.; вартість відновлювального ремонту набору корпусних меблів в залі 1-44 підвального приміщення 3500,00 грн.

До висновку як додатки додано розрахунок вартості відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення підвального приміщення яке орендує ПП Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» на пр-т. Миру, 20 в м. Чернігові, пошкодженого внаслідок залиття та фото таблиця на 9 арк.

В матеріалах справи відсутні докази фактичного проведення відновлювального ремонту позивачем на суму 9932 грн. й представником позивача в судовому засіданні 08.11.2016 року надано відповідь на запитання суду, що роботи по здійсненню ремонту внутрішнього оздоблення не виконувались, а вартість таких робіт позивачем не оплачувалась.

Позивач, у звязку з затопленням електрощитової , провів її ремонт , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договору підряду № 26 від 01.01.2016 року, акту прийнятих виконаних будівельних робіт за січень 2016 року форми КБ2в, довідкою про вартість вконаних будівельних робіт та витрати за січень 2016 року за формою КБ3К та квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 29.01.2016 року за ремонт електрощитової кафе-пабу «Фальварек» за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру,20 згідно договору № 26 від 01.01.2016 року на суму 3 959,00 грн.

Так, позивач вважає, що оскільки пошкоджена труба, внаслідок прориву якої сталось залиття частини підвальних приміщень позивача, перебуває на балансі та на обслуговуванні відповідача, тому саме він відповідає та є винною особою у настанні аварії та її наслідках, а тому повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 13 891,00 грн. та 2 498,00 грн. витрачених коштів на проведення експертизи.

При цьому, така позиція позивача щодо перебуванні на балансі та в обслуговуванні відповідача пошкодженої труби жодним доказом не підтверджена, а тому оцінюється судом як припущення.

Відповідач у відзиві на позов вважає, що оскільки майно, що передане в оренду є застрахованим, в тому числі від затоплення, згідно договору страхування № 251 від 02.10.2015 року, то можливе відшкодування завданої шкоди згідно з цим договором. Крім того, позивач вказує, що згідно п. 9.4 договору оренди, що підтриманий з позивачем, орендодавець не несе відповідальності за нанесені збитки орендарю внаслідок аварії інженерних комунікацій, які знаходяться в будинку (приміщенні),наданому орендарю в оренду, або за його межами. У звязку з вказаним, відповідач вважає, що ніякої шкоди позивачу він не спричинив і тому в позові слід відмовити в повному обсязі.

Позиція відповідача щодо наявності у позивача договору добровільного страхування судом до уваги не приймається з огляду на те, що вигодонабувачем по договору є відповідач по справі й за умовою п.2.1.3 не розповсюджуються на випадки пошкодження вплив рідини, на оздоблення орендованих позивачем приміщень.

Згідно із ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 цього Кодексу учасник господарських відносин, який порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 1 статті 224 ГК України передбачено , що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що а ні позивачем, а ні відповідачем не заявлялось клопотання про витребування додаткових доказів, суд приймає рішення та здійснює оцінку й дослідження доказів наявних в матеріалах справи.

Приписами ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими позивач обґрунтовує вимоги, визначено обовязок балансоутримувача забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на балансі. Однак, позивач , в межах заявленого предмету спору стягнення збитків, має довести наявність складових правопорушення вчиненого відповідачем.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій або бездіяльності наслідком яких стала аварія та пошкодження орендованого майна, як і не надано доказів причинного звязку між протиправною поведінкою або бездіяльністю відповідача, понесеними збитками .

З наданих позивачем доказів не можливо встановити правомірність тверджень позивача, що аварія сталась в наслідок неналежного виконання зобовязань відповідача як балансоутримувача, оскільки відсутні будь-які докази в підтвердження місця аварії, належності балансоутримувачу такого місця, протиправності дій або бездіяльності відповідача як балансоутримувача щодо належної експлуатації та утримання майна, причин аварії та розмежування зон обслуговування балансоутримувача та надавача послуг з постачання опалення в будівлі (в будівлі або до будівлі).

Наявність єдиного факту , що відповідач є балансоутримувачем є недостатньою підставою для покладення на нього відповідальності у вигляді збитків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення збитків є необґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 219, 224, 225 ГК України, ст.ст. 1, 22, 33, 34, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.11.2016 року

Суддя І.А.Фетисова