ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" листопада 2016 р.Справа № 924/880/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за заявою голови ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства "Хмельницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція" №129 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" м. Хмельницький

про порушення провадження у справі про банкрутство (заява Хмельницького міського центру зайнятості про визнання грошових вимог)

Представники сторін: не викликались

Ухвалою суду від 16.09.2016р. заяву голови ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства "Хмельницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція" № 129 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція", м. Хмельницький про порушення справи про банкрутство прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.09.2016р. порушено провадження у справі №924/880/16 про визнання банкрутом Дочірнього підприємства "Хмельницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція" №129 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Постановою суду від 10.10.2016р. визнано Дочірнє підприємство "Хмельницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція" № 129 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута та ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено 11.10.2016р. за №36231.

10.11.2016р. на адресу суду надійшла заява Хмельницького міського центру зайнятості про визнання грошових вимог до ДП "Хмельницьке спеціалізоване управління "Стальконструкція" № 129 Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" в сумі 15301,46 грн. Окремо Хмельницьким міським центром зайнятості подано заяву про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі щодо заяви про грошові вимоги.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду заяви про грошові вимоги судом враховується таке:

Стаття 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містить вимоги до змісту та порядку подачі заяв кредиторів про грошові вимоги. Зокрема в ч. 3 ст. 23 визначено, що до заяви в обовязковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

У ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом, в розмірі двох мінімальних заробітних плати.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати у 2016 році з 1 січня складає 1378,00 грн.

При цьому належним до сплати розміром судового збору за подання до господарського суду заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після повідомлення про визнання боржника банкрутом є 2756,00 грн. на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у Хмельницькій області - 3002, код банку отримувача - 815013, код класифікації доходів бюджету - 22030001 з належно визначеним призначенням платежу.

Судом встановлено, що Хмельницьким міським центром зайнятості в порушення вимог ч. 3 ст. 23 Закону, до заяви про грошові вимоги до боржника доказів сплати судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі не додано. Оскільки Хмельницький міський центр зайнятості не має можливості сплатити судовий збір, у зв`язку з відсутністю коштів, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. При цьому в заяві про відстрочення сплати судового збору зазначено про очікування фінансування стосовно видатків на сплату судового збору до 18.11.2016р., про що окремо подано довідку від 07.11.2016р.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення позивача від сплати судового збору.

У п. 3.1 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судам роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Судом враховується, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (п. 3 Інформаційного листа ВГС України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15).

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4-2 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 1 ст. 6 Конвенції визначено право кожного на звернення до суду з позовом та вирішення спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру незалежним і безстороннім судом.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013р. у справі "ОСОБА_2 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Судом враховується, що в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи, що заявником не додано до заяви про грошові вимоги належних та достатніх доказів на підтвердження майнового стану, який перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, суд вважає за належне у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобовязаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

Оскільки у поданій Хмельницьким міським центром зайнятості заяві про грошові вимоги до банкрута відсутні належні докази сплати кредитором судового збору у встановленому порядку та розмірі, відмову суду у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за належне зобов'язати заявника у строк до 28.11.2016р. надати суду докази сплати судового збору за звернення до господарського суду з заявою про грошові вимоги до боржника в розмірі 2756,00 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Зобов'язати Хмельницький міський центр зайнятості усунути недоліки поданої заяви про грошові вимоги шляхом подачі до 28.11.2016р. належних доказів сплати судового збору в сумі 2756,00 грн. за звернення до суду з заявою про визнання грошових вимог до банкрута.

Копію ухвали надіслати заявнику, ліквідатору.

Суддя Крамар С.І.

Віддрук. 3 прим. (надісл. всім):

1 - до справи

2 - Хмельницькому міському центру зайнятості - м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17/1. - реком.

3 - ліквідатору ОСОБА_1 (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, к. 333) - простим.