КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" листопада 2016 р. Справа №910/15089/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2016

у справі № 910/15089/16 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЛАБОРРЕАКТИВ"

до Державної екологічної інспекції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Міністерство екології та природних ресурсів України

2) Управління Державної казначейської служби України

у Печерському районі м. Києва

про стягнення 97 721,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.10.2016 у справі №910/15089/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 3, корп. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЛАБОРРЕАКТИВ" (07400, м. Бровари, Київська область, вул. Щолківська, 8, ) 49 968 (сорок девять тисяч девятсот шістдесят вісім) грн 00 коп. основного боргу, 3 870 (три тисячі вісімсот сімдесят) грн 47 коп. 3% річних, 43 472 (сорок три тисячі чотириста сімдесят дві) грн 16 коп. інфляційних втрат та 1 459 (одна тисяча чотириста пятдесят девять) грн 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна екологічна інспекція України 02.11.2016 , відповідно до відмітки Господарського суду міста Києва, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила суд скасувати рішення господарського суду від 26.10.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ"ХІМЛАБОРРЕАКТИВ" у задоволенні позову до Державної екологічної інспекції України.

Також, в додатках до апеляційної скарги міститься клопотання Державної екологічної інспекції України про відстрочку сплати судового збору.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду з огляду на те, що скаржником не дотримано вимог розділу XII ГПК України.

За вимогами ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-17, в редакції Закону № 1491-19, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 01 січня 2016 року Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік установлено мінімальну заробітну плату 1378,00 грн.

Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви до місцевого господарського суду, з урахуванням ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату подання позовної заяви, складав 1465,83 грн.

Отже, виходячи з приписів Закону України Про судовий збір в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Будь-яких виключень щодо вказаної норми Закон України Про судовий збір не містить.

Таким чином, враховуючи положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на дату подання апеляційної скарги, заявник повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/15089/16 від 26.10.2016 у розмірі 1612,41 грн.

Проте, докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі відсутні.

Натомість до апеляційної скарги відповідачем додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Відтак, у розумінні приписів норм закону, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не обов'язком.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Апелянт зазначає у своєму клопотанні, що відповідний документ про сплату судового збору не було надано у звязку з зупиненням Держекоінспекції України операцій з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, що і є на його думку підставою для відстрочення судового збору.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

У зв'язку з наведеним клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не може бути задоволено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

У звязку з викладеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга Державної екологічної інспекції України не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній екологічній інспекції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2016 у справі №910/15089/16.

2. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2016 у справі №910/15089/16 з доданими до неї документами повернути Державній екологічній інспекції України.

3. Матеріали справи №910/15089/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

ОСОБА_1