номер провадження справи 33/75/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 Справа № 908/2405/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Зеніт-3 (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 51)

до відповідача-1: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

до відповідача-2: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

про солідарне стягнення витрат на поліпшення орендованого майна

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 6 від 10.10.2016 р., ОСОБА_2 довіреність № 28 від 01.11.2016 р.

від відповідача-1 : ОСОБА_3 довіреність № 151/01/01-10 від 24.10.2014 р.

від відповідача-2 : ОСОБА_3 довіреність № 01/02-17/04889 від 19.10.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Зеніт-3, м. Запоріжжя звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення солідарно з Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя (відповідач-1) та Запорізької міської ради, м. Запоріжжя (відповідач-2) суми 69058,90 грн. витрат на невідємне поліпшення орендованого майна.

В обґрунтування правової підстави заявленого позову позивач посилається на приписи ст. 778 Цивільного кодексу України та умови договору оренди № 2116/9 від 29.04.2010 р. За твердженням позивача, протягом строку дії договору оренди ним, за згодою орендодавця, були здійснені невідємні поліпшення орендованого майна на суму 69058,90 грн., що підтверджується, зокрема, аудиторським звітом (висновком) від 05.09.2013 р. При цьому, позивач вказує, що строк дії договору оренди припинився з 28.02.2016 р., проте, направлені на адресу відповідачів претензії щодо відшкодування вартості здійснених позивачем невідємних поліпшень орендованого майна, в порушення умов договору та чинного законодавства, залишені без реагування та задоволення. Солідарне звернення пояснює тим, що Запорізька міська рада є власником комунального майна, а Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради органом, уповноваженим міською радою надавати нерухоме майно в орендне користування. Просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.09.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2405/16, розгляд якої призначено на 11.10.2016 р.

Ухвалою суду від 11.10.2016 р. розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України відкладено на 01.11.2016 р.

Також, на підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 01.11.2016р. оголошувалася перерва до 14.11.2016 р. (із урахуванням норми ч.3 ст. 51 ГПК України).

За клопотанням представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2, який одноособово представляв їх інтереси у судовому засіданні, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги та доводи у повному обсязі. Також, представником позивача у судовому засіданні надано до матеріалів справи додаткові пояснення та витребувані судом докази, зокрема, копії договорів на проведення ремонтних робіт, копії актів приймання-передачі виконаних робіт, копії платіжних документів.

В наданих суду додаткових поясненнях позивач наголошує, що рішення міськради №342 від 01.08.2011р., яке прийняте значно пізніше укладення договору оренди від 29.04.2010р., не може застосовуватися до спірних правовідносин. За доводами позивача, пунктом 10.3 договору оренди передбачено, що орендарю компенсуються витрати на поліпшення орендованого приміщення, які неможливо відокремити від приміщення без заподіяння йому шкоди, тому посилання відповідача-1 на те, що вищевказані витрати можуть бути компенсовані орендарю лише при настанні умов, передбачених пунктами 10.4, 10.5 договору оренди є необґрунтованими. Також вважає такими, що значним чином обмежують права орендаря на передбачену законом компенсацію здійснених поліпшень посилання відповідача-1 на те, що компенсації підлягають витрати орендаря лише за умови приватизації об'єкту орендарем, при проведенні конкурсу (аукціону) або при передачі майна в оренду іншому СПД.

Крім того, представником позивача у судовому засіданні 14.11.2016р. заявлено усне клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення розміру вартості невідємних поліпшень.

Усне клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи залишається судом без задоволення, як процесуально необґрунтоване.

Так, відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи передбачено, що відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Рішенням Запорізької міської ради від 01.08.2011 р. №342 затверджено Положення про порядок визначення витрат орендаря на поліпшення орендованого майна та умов їх компенсації (Положення), яким передбачено створення відповідної комісії за зверненням орендаря з наданням певного пакету документів. Отже, в даному випадку розмір невідємних поліпшень повинен визначатися у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України не Висновком судової експертизи і не Висновком аудитора, а Актом, складеним комісією спеціалістів департаменту власності та приватизації за результатами обстеження обєкта оренди та розгляду наданих орендарем документів. Оскільки позивач із відповідною заявою про створення компетентної комісії, необхідність чого передбачена рішенням Запорізької міської ради № 342 від 01.08.2011 р., до орендодавця не звертався, призначення судової експертизи з метою визначення розміру невідємних поліпшень є процесуально недоцільним та передчасним.

Представник відповідача-1 та відповідача-2, який одноособово представляв їх інтереси, у судовому засідання проти доводів позивача заперечив з підстав, викладених у наданих суду відзивах на позов.

У відзивах на позов, що є ідентичними за змістом, відповідач-1 та відповідач-2 зазначають наступне. Порядок компенсації вартості поліпшень орендованого майна регулюється Положенням, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 01.08.2011 №342, про що було розяснено позивачу листом від 18.08.2016 №3576/01/01-07/5383,5468 у відповідь на його претензію від 29.07.2016 №553. При цьому наголошують, що ані договором оренди від 29.04.2010 №2116/9, ані зазначеним Положенням не передбачений такий спосіб компенсації витрат, як виплата грошових коштів з місцевого бюджету. Крім того вказують, що згідно зазначеного рішення міськради та Порядку компенсації вартості поліпшень орендованого майна документом, яким підтверджується право на компенсацію та розмір понесених витрат є акт комісії, затверджений керівником орендодавця. Позивач з заявою про створення такої комісії не звертався та не надав всіх документів, які передбачені п.2.4 Положення, необхідних для підтвердження факту проведення невід'ємних поліпшень та визначення їх розміру. За доводами відповідача-1 та відповідача-2, укладаючи договір оренди від 29.04.2010 р. №2116/9 сторони прямо передбачили у ньому умови (обставини) за яких позивачеві компенсуються витрати на проведені ним невід'ємні поліпшення. На теперішній час такі обставини не настали, оскільки ані продаж нежитлового приміщення, ані передача його в оренду не здійснювалася. Отже, обов'язок щодо компенсації витрат на невід'ємні поліпшення не виник. Просять в позові відмовити.

В судовому засіданні 14.11.2016 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку про відсутності підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 29.04.2010 р. між ОСОБА_4 житлового господарства Запорізької міської ради (Орендодавцем), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 9» (Балансоутримувачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт-3» (Орендарем) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 2116/9 (далі - Договір), за умовами якого, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею по 298,25 кв. м. за адресою: бул. Вінтера, 50 що знаходиться на балансі КП «ВРЕЖО № 9». Дане нежитлове приміщення розташоване на першому поверсі та в підвалі відповідно до плану з інвентарної справи, доданого до експертної оцінки, виконаної 28.04.2010 року (п. 1.1 Договору).

У пункті 2.1 Договору визначено, що вступ Орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами дійсного договору та акту прийому-передачі нежитлового приміщення, підписаного з Балансоутримувачем.

Акт прийому-передачі нежитлового приміщення підписано сторонами 29.04.2010 р.

Розділом 10 Договору передбачено наступне:

«п. 10.3. Якщо Орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою Орендодавця поліпшення орендованого приміщення, які не можливо відокремити від приміщення без заподіяння йому шкоди, витрати Орендаря компенсуються:

10.4. При приватизації обєкту оренди за рахунок зменшення вартості приміщення, визначеної експертним шляхом, на суму коштів, фактично витрачених Орендарем для здійснення невідємних поліпшень, якщо це майно викупається Орендарем, здійснившим ці поліпшення.

10.5. При проведенні конкурсу, аукціону - за рахунок коштів, одержаних від продажу майна на аукціоні, за конкурсом, якщо Орендар не брав в них участь, або брав участь, але не став переможцем.

10.6. У разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення орендованого майна, здійснені Орендарем за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від орендованого майна без заподіяння йому шкоди, є власністю Орендаря.

Якщо Орендар за рахунок власних коштів за згодою Орендодавця здійснив поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від орендованого майна без заподіяння йому шкоди (невідємні поліпшення).».

Відповідно до пункту 11.1. Договору його укладено з 29.04.2010 р. по 28.03.2013 р. (2 роки 11 місяців).

01.11.2010 р. Сторони уклали Додаткову угоду до договору, якою в пункті 1.1 Договору у звязку з виготовленням ЗМБТІ нового технічного паспорта орендованого приміщення змінено орендовану площу з 298,25 кв. м. на 326,9 кв. м. У звязку з цим орендна плата без урахування ПДВ становить:

242100,00 грн.: 298,25 кв. м. х 326,9 кв. м. = 265357,81 грн.

265357,81 грн. х 5% : 100 : 12 х 0,98705 = 1091,34 грн. х І інф.

Додатковою угодою від 01.06.2011 р. сторонами замінено сторону Договору, а саме: Орендодавця з ОСОБА_4 житлового господарства Запорізької міської ради - на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Додатковою угодою від 31.01.2013 р. змінено Балансоутримувача орендованого приміщення з КП «ВРЕЖО № 9» на КП «Основаніє».

18.03.2013 р. шляхом укладення Додаткової угоди до Договору сторони продовжили строк дії Договору до 28.02.2016 р.

17.03.2016 р. листом за вих. № 1232/01/01-07 Департамент комунальної власності та приватизації повідомив ТОВ «Зеніт-3» про припинення строку дії договору оренди в наслідок закінчення строку його дії.

Позивач стверджує, що ним протягом строку дії Договору, за згодою орендодавця, були здійснені невідємні поліпшення орендованого майна на суму 69 058,90 грн., яка підлягає компенсації. В обґрунтування розміру здійснених поліпшень позивач посилається на Аудиторський звіт № 6 від 05.09.2013 р., здійснений ПП Аудиторська фірма «Престиж-консультаудит».

29.07.2016 р. ТОВ «Зеніт-3» було направлено на адресу відповідача-1 та відповідача-2 листи за вих. №№ 553, 554, претензії з вимогою про відшкодування суми вартості невідємних поліпшень орендованого майна за договором оренди нежитлового приміщення № 2116/9 від 29.04.2010 р.

За результатами розгляду претензій, листом від 18.08.2016 р. за вих. № 3576/01/01-07/5383, 5468 відповідач-1 розяснив позивачу порядок компенсації витрат на невідємні поліпшення та повідомив позивача, що компенсація витрат на поліпшення шляхом сплати коштів безпосередньо з місцевого бюджету не передбачена.

Позовні вимоги про стягнення солідарно з Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Запорізької міської ради суми 69 058,90 грн. витрат на невідємні поліпшення орендованого майна стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки за своєю правовою природою спірний Договір є договором оренди державного майна, то майнові відносини між орендодавцем та орендарем щодо господарського використання орендованого майна регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», норми якого є спеціальними відносно норм інших законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Частиною 3 ст.778 ЦК України передбачено, що якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Вирішуючи даний спір судом встановлено, що за зверненням позивача ОСОБА_4 житлового господарства Запорізької міської ради листом від 28.02.2011 р. за вих. № 15-03/5602 та Департаментом комунальної власності та приватизації листом від 05.08.2011 р. за вих. № 2135/01-12/922 було надано дозвіл на проведення реконструкції та капітального ремонту орендованого приміщення за умови виготовлення кошторисної документації і узгодження її у встановленому порядку.

Листом від 26.07.2013 р. № 3850/01-12 Орендодавцем узгоджено наданий позивачем кошторис на проведення капітального ремонту орендованого приміщення на суму 7822,00 грн., з ПДВ. За результатами перевірки фактично виконаних робіт, МКП «Основаніє» (Балансоутримувачем) листом № 412 від 19.08.2013 р. було надано підтвердження, що роботи фактично виконані і відповідають переліку у наданому акті приймання будівельних робіт на суму 7822,80 грн.

Згідно Аудиторського звіту (Висновок) вих. № 6 від 05.09.2013 р. ПП Аудиторська фірма «Престиж-консультаудит» вартість капітального ремонту першого поверху та підвалу приміщення № 25 (літера А-3) орендованого нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 50, який зроблено за рахунок коштів підприємства на загальну суму 69 058,90 грн., що відповідає актам виконаних будівельних робіт.

За доводами позивача, зазначена сума в розмірі 69 058,90 грн. є невідємним поліпшенням орендованого майна, які не можливо відокремити від приміщення без заподіяння йому шкоди, і підлягає компенсації за рахунок відповідача-1 та відповідача-2. При цьому позивач вважає, що зобовязання по відшкодуванню йому вартості невідємних поліпшень орендованого майна виникло у відповідача-1 та відповідача-2 з моменту отримання відповідних письмових претензій № 553 та № 554 від 29.07.2016 р.

У підпунктах 10.3 10.5 Договору сторони визначили, що якщо Орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою Орендодавця поліпшення орендованого приміщення, які не можливо відокремити від приміщення без заподіяння йому шкоди, витрати Орендаря компенсуються: при приватизації обєкту оренди за рахунок зменшення вартості приміщення, визначеної експертним, на суму коштів, фактично витрачених Орендарем для здійснення невідємних поліпшень, якщо це майно викупається Орендарем, здійснившим ці поліпшення (п. 10.4); при проведенні конкурсу, аукціону - за рахунок коштів, одержаних від продажу майна на аукціоні, за конкурсом, якщо Орендар не брав в них участь, або брав участь, але не став переможцем (п. 10.5).

Таким чином, за умовами укладеного між сторонами Договору передбачена можливість відшкодування Орендарю здійснених ним за згодою Орендодавця поліпшень, які неможливо відокремити від орендованого майна баз заподіяння йому шкоди (невідємні поліпшення), при приватизації обєкту оренди, при проведенні конкурсу, аукціону, тощо.

Разом з тим, суд наголошує, що умовами Договору передбачено саме можливість такого відшкодування за наявності певних обставин, а не умови та порядок відшкодування.

Порядок визначення витрат орендаря на поліпшення орендованого майна та умови їх компенсації передбачені Положенням «Про порядок визначення витрат орендаря на поліпшення орендованого майна та умов їх компенсації», затвердженим рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.08.2011 №342 (надалі - Положення).

Згідно з п. 2.1. Положення встановлення факту наявності або визначення розміру витрат орендарів на поліпшення обєктів оренди, що належить до комунальної власності м. Запоріжжя, здійснюється комісією, яка створюється на підставі наказів орендодавців комунального майна: департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, комунальних підприємств згідно з їх повноваженнями.

За визначення п. 2.2 Положення, до складу комісії включаються спеціалісти департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, комунального підприємства, департаменту архітектури та містобудування міської ради, юридичного відділу виконавчого комітету міської ради, повноважні представники балансоутримувача та орендаря обєкта, за необхідності, фахівці спеціалізованих організацій.

В пункті 2.5 Положення зазначено, що результати роботи комісії оформлюються актом, який повинен містити посилання на документи, перелічені в п. 2 даного Положення.

Відповідно до п. 2.5.2 Положення у місячний термін після дня створення вищезазначеної комісії, орендарем подаються перелічені в п. 2.4 документи на розгляд комісії по визначенню розміру витрат на поліпшення обєкту оренди.

Акт комісії затверджується керівником орендодавця, наказом якого було призначено комісію (п. 2.6 Положення).

Згідно з п. 3.1 Положення в залежності від подальшого використання майна, договір оренди якого припиняється або розривається, витрати на здійснення орендарем поліпшень об'єкта оренди, якщо інше не встановлено договором, компенсуються:

- при приватизації об'єкту оренди орендарем, що провів поліпшення, за рахунок зменшення вартості майна, визначеної шляхом незалежної оцінки, на суму, що дорівнює ринковій вартості невід'ємних поліпшень, але не більшу, ніж фактично витрачені орендарем кошти на їх проведення;

- при проведенні конкурсу, аукціону - за рахунок коштів, одержаних від продажу

майна на аукціоні, за конкурсом, якщо орендар не брав в них участь, або брав участь, але не став переможцем;

- при передачі майна в оренду іншому суб'єкту підприємницької діяльності - шляхом викупу їх зазначеним суб'єктом у попереднього орендаря, що здійснив поліпшення за їх ринковою вартістю та (або) в межах фактично витрачених коштів на їх проведення (на придбання матеріалів, конструкцій, робіт, послуг тощо).

Отже, встановлення факту наявності та визначення розміру витрат орендаря на поліпшення об'єкта оренди, що належить до комунальної власності м. Запоріжжя, згідно п.2.1, п.2.3, п.2.4 Положення, здійснюється комісією, яка створюється на підставі наказу орендодавця комунального майна та на підставі попередньо поданої письмової заяви орендаря про закінчення робіт по здійсненню невід'ємних поліпшень.

Таким чином, виникнення у позивача права вимагати від орендодавця відшкодування вартості невідокремлюваних поліпшень орендованого майна повязане з настанням конкретних обставин, якими є припинення або розірвання Договору оренди у визначеному законом порядку. При цьому, у будь якому разі, у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України документом, який визначає розмір витрат на поліпшення обєкту оренди є Акт комісії, складений у відповідності до зазначеного Положення та затверджений керівником орендодавця, наказом якого було створено комісію.

Позивач з відповідною письмовою заявою до орендодавця не звертався, комісія з метою визначення наявності та визначення витрат орендаря на поліпшення орендованого приміщення не створювалася, відповідний Акт визначення розміру поліпшень не складено.

Відносно доводів позивача про неодноразові звернення до відповідачів із заявами про відшкодування (компенсації) вартості невід'ємних поліпшень орендованого майна, до яких додавались необхідні для розгляду документи на підтвердження обсягу та вартості здійснених позивачем поліпшень, суд відзначає, що направлені на адресу відповідача-1 та відповідача-2 претензії є вимогами про відшкодування витрат, а ніяк не пропозицією про створення відповідної комісії.

Крім того, до зазначених претензій позивачем надавалася лише копія Аудиторського звіту (висновку) № 6 від 05.09.2013 р., проте, як передбачено п. 2.4 Положення, факт здійснення орендарем поліпшень орендованого майна підтверджується комісією у разі: отримання письмової згоди орендодавця на здійснення капітального ремонту та (або) реконструкції орендованого приміщення; наявності відповідної проектно-кошторисної (кошторисної) документації на проведення поліпшень, узгодженої з орендодавцем та балансоутримувачем; надання орендарем актів приймання виконаних будівельних робіт, надання орендарем копій платіжних документів, що підтверджують проведенні ним розрахунки за виконані поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від орендованого майна без заподіяння йому шкоди, у тому числі за придбані матеріали, конструкції тощо; надання орендарем аудиторського висновку щодо підтвердження фінансування здійснених поліпшень орендованого майна за рахунок коштів орендаря. Аудиторський висновок повинен містити розшифровку періодів освоєння, напрямків та джерел фінансування поліпшень, у тому числі за рахунок орендаря, з посиланням на підтверджувальні документи; надання орендарем бухгалтерської довідки, завіреної аудитором, про суму витрат, понесених орендарем у зв'язку із здійсненням поліпшень, яка віднесена орендарем на збільшення вартості його необоротних активів, у розмірі, що перевищує встановленому законодавством з питань оподаткування частку витрат для включення їх до валових витрат. Тобто, вказаним Положенням передбачено надання орендарем на розгляд комісії певного пакету документів, чого позивачем не було вчинено.

Також не приймаються судом до уваги посилання позивача на погодження заяви орендаря про включення нежитлового приміщення (обєкту оренди) до переліків комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Наявність направлених на адресу відповідачів претензій з Аудиторським висновком (звітом) та включення нежитлового приміщення до обєктів, що підлягають приватизації, жодним чином не спростовують необхідності дотримання позивачем затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.08.2011 №342 порядку визначення витрат орендаря на поліпшення орендованого майна та умови їх компенсації.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповіда-1 та відповідача-2 обовязку по відшкодуванню вартості здійснених позивачем невідємних поліпшень орендованого майна.

Суд не вбачає факту порушення з боку відповідачів права або охоронваного законом інтересу позивача у справі, за захистом якого позивач у розумінні ст.ст. 1, 21 ГПК України звернувся до суду. Позивачем належними джоказами не доведено також розміру невідокремлених поліпшень.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

В даному випадку, за наведених у позовній заяві підстав, а також з огляду на надані сторонами докази, позовні вимоги не є обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Отже, суд у задоволенні позову відмовляє повністю.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт-3» (м.Запоріжжя) до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (м. Запоріжжя) відмовити повністю.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт-3» (м.Запоріжжя) до Запорізької міської ради (м. Запоріжжя) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України - 17.11.2016 р.

Суддя М.В. Мірошниченко