ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа № 925/1292/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом комунального підприємства "Міський водоканал"

до Золотоніської центральної районної лікарні

про стягнення 40 322 грн. 44 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося комунальне підприємство "Міський водоканал" до Золотоніської центральної районної лікарні про стягнення 40 322 грн. 44 коп. плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.09.2016 позивачем здійснений відбір проб стічних вод, які надходять в міську каналізацію від відповідача, та лабораторією позивача проведені лабораторні дослідження, за результатами яких виявлено факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин за показниками іони амонію та сухий залишок, у зв'язку з чим відповідачу нараховані до сплати кошти в сумі 40 322 грн. 44 коп. 21.09.2016 відповідачу було вручено рахунок на оплату нарахованої суми та відповідні протоколи, однак проти сплати цієї суми відповідач заперечує.

У відзиві на позовну заяву (а. с. 32-34) відповідач повністю заперечив проти позову та вказав, що акт № 70 від 13.09.2016 про відбір проб для лабораторного дослідження стічних вод не може бути належним доказом у справі, оскільки відбір проб стічних вод здійснюється виключно з контрольних колодязів. У відповідача на його території 61 колодязь, з яких 45 колодязів знаходяться біля будівель, а інші 16 пролягають по центральному каналізаційному колектору лікарні і ведуть до центрального колектора міста. У даному акті не вказано, який саме колодязь використано. У протоколі вимірювань показників та властивостей проб стічних вод № 40 від 19.09.2016 вказано, що фактична концентрація в стічних водах Золотоніської ЦРЛ становить іони амонію 39,8 мг куб. м. при допустимій концентрації 16.0, сухий залишок - 1004, 5 мг/ куб. дм при допустимій концентрації 960,0, проте у правилах приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша, які затверджені рішенням виконкому Золотоніської міської ради № 346 від 17.06.2010, не передбачено терміни іони амонію та сухий залишок. Відповідач зазначає, що 05.08.2016 проведено обстеження каналізаційної мережі Золотоніської ЦРЛ стосовно сторонніх підключень до колекторів лікарні, внаслідок чого було встановлено факти стороннього підключення до каналізаційної мережі Золотоніської ЦРЛ з боку приватного сектору та господарських споруд по вул. Обухова м. Золотоноша. В ході проведеного обстеження мережі каналізаційних колекторів Золотоніської ЦРЛ виявлено, що колектор К 1-2 має стороннє підключення з боку вулиці Обухова до колодязя № 14, а також виявлено, що проміжок колектора між колодязями № 14 та № 6 проходить по приватних домоволодіннях, що в свою чергу перешкоджає доступу відповідача для технічного обслуговування колодязя № 14. Колектор К1 має стороннє підключення також по вулиці Лікарняна з приватних домоволодінь до колодязя № 19 і виявлено, що проміжок колектора між колодязями № 18 і № 19 проходить по приватних володіннях, що перешкоджає доступу для технічного обслуговування колодязя № 19, що підтверджується актом від 05.08.2016. Тобто, за час користування відповідачем послугами водовідведення за договором № л-25/5 від 31.12.2015 каналізаційними мережами відповідача користуються й стороні споживачі. Тому вини відповідача немає, оскільки позивачем не доведено, що саме відповідач здійснив 13.09.2016 скид стічних вод з перевищенням допустимих рівнів забруднення. Тому відповідач просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

У додаткових поясненнях від 15.11.2016 позивач заперечив проти доводів відповідача у відзиві на позов та вказав, що відбір проб стічних вод Золотоніської ЦРЛ для лабораторного дослідження здійснений за участю представника Золотоніської ЦРЛ, у якого зауважень та заперечень до відбору проб не було, в тому числі і щодо колодязя, в якому проводився відбір проб, що підтверджується Актом № 70 про відбір проб для лабораторного дослідження стічних вод від 13 вересня 2016 року.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов та стягнути з відповідача всю заявлену позивачем суму, заперечила проти доводів відповідача, надала у справу копії актів обстеження від 23.08.2016, в якому вказано, що у колодязі № 14 шляхом чопування відключено від мережі централізованого водовідведення дві труби (Обухова, 2 та Обухова, 4 відповідно); пояснила, що каналізаційна мережа знаходиться на балансі Золотоніської ЦРЛ, яка несе відповідальність за її утримання, при взятті проб та складанні акту від 13.09.2016 був присутній представник відповідача, який підписав даний акт і не мав до нього зауважень, тому доводи відповідача вважає безпідставними;

представник відповідача, повністю заперечуючи проти позову, посилалася на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, та пояснила, що вини відповідача немає, оскільки позивачем не доведено, що саме відповідач здійснив 13.09.2016 скид стічних вод з перевищенням допустимих рівнів забруднення, оскільки за час користування відповідачем послугами водовідведення за договором № л-25/5 від 31.12.2015 каналізаційними мережами відповідача користуються й сторонні споживачі, на підключення яких відповідач згоди не надавав, колодязі № 14, 19 знаходяться на ділянках, належних іншим особам і у відповідача до них доступу немає, тому у відповідача немає впевненості, що на даний час сторонні труби у названих колодязях зачоповані; пояснила, що в п. 1 договору вказані гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин і в переліку відсутні терміни іони амонію та сухий залишок; просила відмовити позивачу в позові у звязку з недоведеністю.

В судовому засіданні 16.11.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

31 грудня 2015 року між комунальним підприємством "Міський водоканал" (позивач у справі, Виконавець за договором) та Золотоніською центральною районною лікарнею (відповідач у справі, Споживач за договором) було укладено договір про надання послуг з водовідведення юридичним особам № Л-25/5, далі - Договір, за умовами якого Виконавець зобовязався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з водовідведення, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. В пункті 1 Договору вказано, що якісні показники приймання стічних вод затверджені Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша та наведені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин в стічних водах підприємств.

Пунктом 4 Договору визначено, що тарифи на послуги становлять: з водовідведення 7,32 грн. за куб.м.

В подальшому сторони підписали Додаткову угоду від 01.07.2016 до Договору та з 01.07.2016 внесли зміни в пункт 4 і вказали, що тарифи на послуги становлять: з водовідведення 10,20 грн. за куб. м.

Сторони підписали також обєми споживання води та обєми водовідведення по медичних установах Золотоніської ЦРЛ у вересні 2016 року, в яких вказано різницю в кількості водовідведення 2567 куб.м.

За доводами позивача 13 вересня 2016 року працівниками комунального підприємства "Міський водоканал" складено акт № 70 від 13.09.2016 про відбір проб для лабораторного дослідження стічних вод. Аналіз відібраних проб в каналізаційних мережах відповідача показав наявність перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в них щодо іонів амонію та сухого залишку, що зафіксовано у протоколі № 40 від 19.09.2016 вимірювань показників та властивостей проб стічних вод. 21.09.2016 позивач склав протокол № 10 за вих. № 671 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Того ж дня - 21 вересня 2016 року позивач надіслав на адресу відповідача рахунок за скид понаднормативних забруднень на суму 40 322 грн. 44 коп., протокол вимірювань показників та властивостей проб стічних вод від 19.09.2016, протокол № 10 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, від 20.09.2016, вимогу № 10 щодо забезпечення скиду стічних вод від 20.09.2016.

У звязку з тим, що відповідач вимоги позивача не виконав, рахунок не оплатив, тому позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно пункту 14 Договору споживач зобовязаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Статтею 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно частини 6 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

На виконання названого Закону розроблені та затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (далі - Правила приймання стічних вод).

Пунктом 1.2. Правил приймання стічних вод визначено, що вони поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Відповідно до пункту 2.1. Правил приймання стічних вод водоканалам надано право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств, пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання, здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання стічних вод.

Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 17.06.2010 3 346 затверджені Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша.

Як встановлено судом, 13 вересня 2016 року позивачем за участю представника відповідачабуло відібрано проби для лабораторного дослідження січних вод, про що було складено акт № 70.

За результатами лабораторного аналізу, оформленого протоколом № 40 вимірювань показників та властивостей проб стічних вод від 19 вересня 2016 року відповідно до акта відбору проб від 13.09.2016 № 70, у взятих пробах виявлено перевищення допустимих концентрацій по показниках іони амонію та сухий залишок. Вказане дослідження проведене в лабораторії контролю поверхневих та стічних (зворотних) вод КП "Міський водоканал", яка атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду (свідоцтво про атестацію № 11, видане 21 березня 2014 року).

Відповідно до пункту 2.4. Правил приймання стічних вод на підприємства покладені обовязки виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги, дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства, оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників, надавати працівникам водоканалу необхідну інформацію щодо своєї системи каналізації, допомогу при відборі проб стічних вод підприємства, вивченні режиму їх скиду, обстеженні системи каналізації підприємства та локальних очисних споруд.

В названих вище Правилах приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша також визначені обовязки підприємств та в пункті 5.1. дані визначення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах Підприємства (ДК).

Відповідно до цих величин визначалися показники перевищення допустимих норм забруднень у стічних водах, що скидалися відповідачем, при проведенні аналізів проб стічних вод за 13.09.2016, коли представниками позивача у присутності представника відповідача було відібрано проби для лабораторного дослідження стічних вод та складено акт № 70 про відбір проб лабораторного дослідження стічних вод і за результатами проведення лабораторних досліджень було виявлено факт перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, що було зафіксовано у протоколі № 40 вимірювань показників та властивостей проб стічних вод.

Згідно протоколу № 10 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, нараховано плату за скид понаднормативних забруднень в сумі 40 322 грн. 44 коп. з урахуванням ПДВ. Розрахунок плати виконаний відповідно до Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37.

21.09.2016 секретар відповідача отримала лист № 673 від 21.09.2016, із яким позивач направив керівнику Золотоніської ЦРЛ рахунок за скид понаднормативних забруднень на суму 40 322 грн. 44 коп., протокол вимірювань показників та властивостей проб стічних вод від 19.09.2016, вимогу № 10 щодо забезпечення скиду стічних вод згідно встановлених нормативів скиду від 20.09.2016; протокол № 10 для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Відповідач розрахунок за скид понаднормативних забруднень не здійснив, виконаний позивачем розрахунок не оскаржував.

Згідно пункту 4.1. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів плата за скид стічних вод підприємств у системи каналізації населених пунктів вноситься підприємствами згідно з розрахунками водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором.

В пункті 1.3. Інструкції вказано, що при недотриманні вимог договору та місцевих Правил приймання підприємства повинні сплатити водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються підприємствами.

Пунктом 7.8. Правил приймання стічних вод визначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента.

Акт відбору проб стічних вод № 70 від 13 вересня 2016 року підписаний нач. техвідділу ЦРЛ ОСОБА_3, оператор ОСОБА_4 Зауважень, заперечень в акті не зазначено, зокрема і щодо конрольного колодязя, про що вказав відповідач у відзиві на позов. Цей акт є належним і допустимим доказом у даній справі з питань, викладених у ньому. Доводи представника відповідача про відсутність у вказаного представника повноважень на його підписання нічим не підтверджені. Деякі відмінності у найменуваннях в протоколах № 40, 3 10 у порівнянні з термінами, викладеними в пункті 1 Договору (азот амонійний у Договорі та іони амонію в протоколах, мінералізація в Договорі та сухий залишок у протоколах) не впливають на законність вказаних протоколів та відповідність їх чинному законодавству, оскільки із наявних у справі доказів в їх сукупності вбачається, що це тотожні терміни і їх відповідність є зрозумілою, такі терміни виписані у Додатках до свідоцтва про атестацію від 21.03.2014 № 11 (а.с. 27-28).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено і належними доказами підтверджено факт скиду відповідачем до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Доводи відповідача про відсутність його вини у такому перевищенні допустимих нолрм суд вважає такими, що не підтверджені належними доказами та суперечать встановленим судом обставинам. Посилання відповідача на те, що за час користування відповідачем послугами водовідведення за цим Договором каналізаційними мережами відповідача користуються й сторонні споживачі, не підтверджені належними доказами. Як вірно вказує позивач, обстеження каналізаційної мережі Золотоніської ЦРЛ стосовно сторонніх підключень до колекторів лікарні було проведено 05 серпня 2016 року; 23 серпня 2016 року складено акт обстеження, в якому вказано, що у колодязі № 14 шляхом чопування відключено від мережі централізованого водовідведення дві труби, тобто сторонні труби були зачоповані 23.08.2016, а Акт відбору проб стічних вод складений пізніше - 13.09.2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердила, що мережі водовідведення знаходяться на балансі відповідача. Отже саме відповідач несе відповідальність за технічний стан та обслуговування мереж водовідведення, які знаходяться на його балансі. Той факт, що якась частина колектора проходить по приватних домоволодіннях, не знімає відповідальності з відповідача за технічний стан та обслуговування його мереж водовідведення. Відповідач не довів, що він законним шляхом вирішував ці питання, щоб забезпечити виконання приписів та вимог чинного законодавства щодо збереження навколишнього природного середовища. Суд вважає обґрунтованими пояснення відповідача у листі від 15.11.2016, поданому у справу.

Решту доводів відповідача суд вважає необґрунтованими та такими, що не мають значення для даного спору.

З огляду на викладені обставини справи та приписи чинного законодавства вимога позивача підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь позивача кошти в сумі 40 322 грн. 44 коп.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 378 грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із Золотоніської центральної районної лікарні (Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Лікарняна, 2, ідентифікаційний код 02005303) на користь комунального підприємства "Міський водоканал" (Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 156, ідентифікаційний код 32601205) - 40 322 грн. 44 коп. (сорок тисяч триста двадцять дві гривні 44 копійки) боргу, 1 378 грн. (тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 21.11.2016 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко