ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 листопада 2016 року Справа № 914/1351/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича
на постанову та ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року
у справі Господарського суду № 914/1351/16 Львівської області
за заявоюТОВ "Вілік Буд"
до ТОВ "Трускавецьінвест"
про визнання банкрутом
розпорядник майнаЗубик Ю.З.
подана ПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича (далі - скаржником) касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року у справі №914/1351/16 не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України, касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити перелік доданих до скарги документів.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України "Про судовий збір", якою визначалися пільги щодо сплати судового збору, викладено у новій редакції та позбавлено пільг щодо сплати судового збору, зокрема, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 року передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини касаційної скарги за вих. №2262 від 17.10.2016 року, предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції від 28.09.2016 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду від 01.06.2016 року про порушення справи про банкрутство ТОВ "Трускавецьінвест" (том 1, а.с. 117 - 122, том 17, а.с. 201 - 207).

Отже, ставка судового збору за подання скаржником касаційної скарги на постанову апеляційного суду про залишення без змін ухвали підготовчого засідання суду першої інстанції від 01.06.2016 року обчислюється виходячи із ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні заяви про порушення справи про банкрутство, та становить 120% від її розміру.

Як вбачається з матеріалів справи, зі заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Трускавецьінвест" ініціюючий кредитор - ТОВ "Вілік Буд" звернулося до місцевого господарського суду 20.05.2016 року (том 1, а.с. 11 - 25). Отже, ставка судового збору за подання ініціюючим кредитором заяви про порушення даної справи про банкрутство становила 13 780 грн. (10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року), що узгоджується з положеннями частини 1 статті 4 та підпункту 9 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року.

Відтак, оскаржуючи до Вищого господарського суду України постанову апеляційного суду від 28.09.2016 року та ухвалу суду першої інстанції від 01.06.2016 року у даній справі, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 16 536 грн. (13 780 * 120%).

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання (заява) сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

З матеріалів касаційної скарги за вих. №2262 від 17.10.2016 року вбачається, що скаржником не надано належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у встановлених порядку і розмірі, при цьому, подано заяву за вих. №2263 від 17.10.2016 року про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування неможливості сплати судового збору на момент звернення у жовтні 2016 року до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову апеляційного суду від 28.09.2016 року та ухвалу суду першої інстанції від 01.06.2016 року у даній справі скаржник зазначив про його важке фінансове становище, як неплатоспроможного банку, щодо якого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №121 від 18.11.2014 року розпочато процедуру ліквідації з продовженням її строків до 17.11.2017 року відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №197 від 02.11.2015 року.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 28.09.2016 року та ухвалу суду першої інстанції від 01.06.2016 року у даній справі, колегія суддів касаційного суду не знаходить підстав для задоволення заяви ПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. про відстрочення сплати судового збору з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи, в тому числі установи банку, та відсутність у неї коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

Виходячи з положень статей 3, 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом; є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України; є установою, що не має на меті отримання прибутку. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, виведення неплатоспроможних банків з ринку, зокрема, шляхом їх ліквідації, є завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з чим доводи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" про скрутне фінансове становище банку як такого, що ліквідується, не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки такі доводи не мають характеру виключних, так як процедура ліквідації вводиться Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у будь-якому банку, щодо якого Національним банком України прийнято рішення про його припинення як юридичної особи.

При цьому, в порушення статей 33, 34 ГПК України інших доказів складного фінансового становища станом на момент подання касаційної скарги та неможливості у зв'язку із цим сплати судового збору у встановленому законом розмірі скаржник не надав.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України відмовляє ПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. у задоволенні заяви за вих. №2263 від 17.10.2016 року про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року у справі №914/1351/16.

За таких обставин, касаційна скарга скаржника за вих. №2262 від 17.10.2016 року не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. При цьому, виходячи з положень частини 3 статті 1113 ГПК України, скаржник вправі повторно звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича у задоволенні заяви за вих. №2263 від 17.10.2016 року про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року у справі №914/1351/16.

2. Касаційну скаргу ПАТ "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича за вих. №2262 від 17.10.2016 року на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.09.2016 року та ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.06.2016 року у справі №914/1351/16 повернути скаржнику.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко