ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Справа № 904/5456/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Петровська А.В.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2045 від 25.10.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 115/81 від 10.08.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у розмірі 117 726,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 р. у даній справі (суддя Назаренко Н.Г.) позов задоволено в повному обсязі; стягнуто з приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у сумі 117 726,36 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 765,89 грн.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станціях підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Не погодившись з даним рішенням, приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини відповідача у затримці спірних вагонів на підходах до ст.Рядова.

На думку скаржника, Залізниця мала можливість подати затримані за спірними наказами вагони на вільні на той час колії.

Суд першої інстанції, всупереч нормам ст.38 ГПК України, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування додаткових доказів, чим фактично позбавив його довести правомірність своїх дій та спростувати позовні вимоги позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що вина відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи таке.

21.09.2012 р. між Державним підприємством "ОСОБА_3 залізниця", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (залізниця) та публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії), укладено договір №ПР/М-12-2/14-1438НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції ОСОБА_3 і Рядова ДП ОСОБА_3 залізниця.

В подальшому сторонами підписано протоколи розбіжностей від 12.06.2013 р. та від 10.07.2013 р.

Пунктом 1 договору сторони узгодили, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ОСОБА_3 залізниці: ОСОБА_3 стрілками №№2,4,6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_3; Рядова стрілкою № 8 до колії № 6 станції Рядова. Підїзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знаки Межа підїзної колії, які встановлено: По станції ОСОБА_3: біля: маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки № 2 станції ОСОБА_3; маневрового світлофору М-8, розташованого на відстані 86,2м від граничного стовпчика стрілки №4 станції ОСОБА_3; маневрового світлофору М-6, розташованого на відстані 147,2м від граничного стовпчика №6 станції ОСОБА_3. По станції Рядова: біля: вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станція Рядова.

Відповідно до п. 5 договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей, здавання вагонів для підїзної колії зі станцій ОСОБА_3, Рядова здійснюється: порожні хопери через інтервал часу 2,0 години; порожні на піввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу 1ВМ - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання; інші вагони за повідомленнями, які передає відповідальний працівник залізниці прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Згідно п. 6. договору вагони, що прибули на станцію ОСОБА_3 залізниці для публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції ОСОБА_3, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Вагони, що прибули на станцію Рядова ОСОБА_3 залізниці для публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А,3Б,І,ІІ,4,5,VІ,7,8,9,10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Пунктом 7 поговору встановлено, що вагони на підїзні колії ПАТ ПІВНГЗК передаються у кількості не більше 240 осей і не менше 60 осей. Передача вагонів під навантаження з меншою кількістю осей дозволяється тільки за згодою власника колій.

Відповідно до п. 15 договору власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується не залежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Цей договір укладається терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами. Термін дії з 29.10.2012р. до 28.10.2017р. (п. 20 Договору).

На виконання умов договору, залізниця прийняла порожні власні вагони до перевезення за накладними №№ 45082005, 45081817, 45081916, 45072246, 45078185, 45078540, 45073954, 45095825, 45078037, 45078524, 45074010, 45095841, 47973052, 45082112, 45078011, 45078656, 45074036, 45095916, 45090982, 45082146, 45078680, 45078631, 45073962, 45095882, 47962055, 45081858, 45078664, 45078557, 45074002, 45095833, 45082088, 45078649, 45078532, 45072220, 45095783, 45082062, 45082047, 45078615, 45078516, 45095866, 45082161, 45082179, 45078565, 45072980, 45095908, 45095858, 45082120, 45078144, 45078672, 45073996, 45095809, 45095890, 45081924, 45078086, 45078573, 45074028, 45095817, 45095791, 45007184, 45007283, 45007200, 45007341, 45007234, 45007101, 45007317, 45007309, 45007135, 45007325, 45007960, 45006418, 45006426 (т.1 а.с. 94-169) на адресу одержувача - відповідача у справі.

Про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення були видані накази №21 від 03.01.2016р. (т.1 а.с. 170) та №39 від 05.01.2016р. (т.1 а.с. 174) через наявність на коліях станції Рядова неприйнятих публічним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат вагонів, що надійшли на його адресу.

За цим фактом станціями затримки Нікополь та Чертомлик у порядку передбаченому п.9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №07 від 03.01.2016р., № 4 від 05.01.2016р. (т. 1 а.с. 171,175), акти загальної форми ГУ-23 № 1 від 03.01.2016р., № 4 від 05.01.2016р. (т. 1 а.с. 172, 176).

Повідомлення про затримку вагонів станцією призначення Рядова вручено представнику публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" в порядку і строки, визначені п.10 Правил користування вагонами.

Відповідно до п.5 договору порожні вагони здаються на підїзну колію відповідача по інтервалам 2 години.

Про прибуття власних вагонів на свою адресу, відповідач був повідомлений залізницею своєчасно, відповідні повідомлення залізниці зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2 (т.2 а.с. 1-48).

Отже, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, відповідач повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій станції Рядова, які є приймально-відправними

Відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Рядова від вантажу який вже прибув на його адресу, у зв'язку з чим спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення і довести вагони на станцію призначення його одержувачу - публічному акціонерному товариству Північний гірничо-збагачувальний комібнат. При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підході до неї з вини відповідача, була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

По прибуттю спірних вагонів, станцією призначення Рядова на підставі актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складених станціями Нікополь та Чертомлик через затримку вагонів з вини публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат по наказам №№21,39 була нарахована плата за користування вагонами по відомостях ф.ГУ-46 №№09019022, 09019015, 09019019, 08019018, 08019019, 08019020, 09019021, 09019013, 10019020 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 № 11019002, 12019003 на загальну суму 117 726,36 грн.

Відповідач плату за користування вагонами та збір за користування вагонами на загальну суму 117 726,36 грн. не сплатив, що і стало причиною виникнення даного спору.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до приписів частини 5 статті 307 ГК України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 залізниця зобов'язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюється Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом добі; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника підїзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Відповідно до п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. за № 113 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458 облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на підїзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із запереченням.

Пунктом 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми , який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами встановлює, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах до станції призначення вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті , передаються станцією у Повідомленні про затримку вагонів до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (п.10 Правила користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу.

Проте, прийняті до перевезення на адресу комбінату порожні вагони були затримані залізницею на шляху прямування згідно вимог пунктів 9,10 Правил користування вагонами і контейнерами, відповідно до наказів № 21 від 03.01.2016р. та № 39 від 05.01.2016р., про що складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №07 від 03.01.2016р., № 4 від 05.01.2016р. та акти загальної форми ГУ-23 № 1 від 03.01.2016р., № 4 від 05.01.2016р., у зв'язку із несвоєчасним забиранням відповідачем (вантажоодержувачем) на свою під'їзду колію вантажу, який вже прибув на його адресу.

З урахуванням наведених обставин, позивачем розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 на загальну суму 113 899,44 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками форми ФДУ-92 на загальну суму 3 826,92 грн., що разом становить 117 726,36 грн.

Колегія суддів, здійснивши перевірку, наданих позивачем розрахунків, дійшла висновку про правомірність нарахування залізницею плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу на суму 117 726,36 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника, що Залізниця мала можливість подати затримані за спірними наказами вагони на вільні на той час колії, оскільки навіть за умови наявності вільних під'їзних колій на станції Рядова, за відсутності з боку комбінату доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, неможливо погодитися з доводами комбінату щодо відсутності його вини у їх скупченні, а навпаки - це може бути свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні його вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Разом з тим, зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції, планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції, тощо.

Визначення можливості доставки на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи саме залізниці, оскільки це пов'язано з необхідністю спеціальних знань диспетчера з руху поїздів.

Акти ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 складені у відповідності до вимог п.8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, містять інформацію про причину затримки вагонів на станції призначення та час початку і закінчення затримки з вини публічного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат та без заперечень підписані представниками комбінату та представниками залізниці.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не було доведено відсутності його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Рядова.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування графіку виконаного руху поїздів, оскільки акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф.ГУ-23а, витяги із Книг повідомлення про прибуття вантажу ф.ГУ-2, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів і закінчення затримки, відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46, накопичувальні картки ф.ФУ-92, договір від 21.09.2012 року № ПР/М-12-2/14-1438-НЮдч, накладні, додані до матеріалів справи є достатніми доказами правомірності нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

При цьому, згідно наказу ДП ОСОБА_3 залізниця від 17.12.1999р. № 99-К, графіки руху поїздів, входять до переліку відомостей, що мають гриф конфіденційно.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про відхилення заперечень відповідача щодо обґрунтованості правонаступництва між Державним підприємством ОСОБА_3 залізниця та публічним акціонерним товариством Українська залізниця, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, в тому числі Державного підприємства "ОСОБА_3 залізниця".

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 5 цього Закону передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування.

01.12.2015 р. між Державним підприємством "ОСОБА_3 залізниця" та публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" було підписано заключний передавальний акт про те, що одна сторона передала, а друга сторона прийняла майно станом на 30.11.2015 року, що включає зміни, що сталися з 31.07.2014 р. по 30.11.2015 р., правонаступництво щодо якого, у тому числі усіх прав та обов'язків, переходить до приватного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Отже, виходячи з вищенаведених положень Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", суд апеляційної інстанції вважає, що момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків Державного підприємства "ОСОБА_3 залізниця" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" визначається днем підписання передавального акту. Відсутність запису про проведення державної реєстрації про припинення державного підприємства "ОСОБА_3 залізниця", що припиняються у результаті злиття, не впливає на право публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на звернення до суду з позовом у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення прийнято місцевим господарським судом за повністю дослідженими обставинами справи з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 р. у справі № 904/5456/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_4