ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/2901/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Конярство України», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», с.Петропавлівська Борщагівка

про визнання нечинним рішення щодо відмови у прийнятті вимог кредитора та зобовязання прийняти рішення

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Конярство України» (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі відповідач) про визнання нечинним рішення щодо відмови у прийнятті вимог кредитора та зобовязання прийняти рішення.

Провадження у справі №911/2901/16 порушено відповідно до ухвали суду від 08.09.2016 року та призначено справу до розгляду на 27.09.2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.09.2016 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 13.10.2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.10.2016 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи відкладався до 10.11.2016 року.

В судовому засіданні 10.11.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що 03.06.2016 року Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 (відповідач) відповідно до листа № 1391 було відмовлено в прийнятті вимог кредитора ОСОБА_4 підприємству «Конярство України» (позивач). Позивач вважає таке рішення щодо не включення вимог кредитора протиправним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи. Відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року №21-4846а15 спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Постановою Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452БТ ПАТ «Радикал Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, 09.11.2015 року прийнято рішення №203 про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» призначено ОСОБА_3.

Державним підприємством «Конярство України» було направлено на адресу відповідача - уповноваженої особи ОСОБА_3 кредиторську вимогу № 679 від 23.11.2015 року, згідно якої позивач просив визнати ДП «Конярство України» кредитором ПАТ «Радикал Банк» за заборгованістю, шо виникла за всіма Договорами, укладеними між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» та за іншими видами заборгованості на суму 239 074,55 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було надано довідку від 11.05.2016 року № 1177/16 згідно з якою визнано заборгованість ПАТ «Радикал Банк» перед ДП «Конярство України» у розмірі 239 074,55 грн.

Крім того, юридичною особою ДП «Конярство України» було направлено кредиторські вимоги щодо своїх філії, а саме:

- № 679/1 від 23.11.2015 року, згідно якої позивач просив визнати Філію «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» кредитором ПАТ «Радикал Банк» за заборгованістю, що виникла за Договором № 17389/П-1 від 15.06.2015 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» на 10 090,92 грн.;

- № 679/2 від 23.11.2015 року, згідно якої позивач просив визнати Філію «Новоолександрівський кінний завод № 64» ДП «Конярство України» кредитором ПАТ «Радикал Банк» за заборгованістю, що виникла за Договорами № 17237/П-1 від 15.06.2015 року та № 17237/П-2 від 17.06.2015 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» на 4 297,81грн., в т.ч. на поточному рахунку № 7237 - 1650,26 грн., та рахунку соціального страхування № 7237 - 2647,55 грн.

У звязку з тим, що відповіді на кредиторські вимоги № 679/1 від 23.11.2015 року та № 679/2 від 23.11.2015 року на адресу позивача не надходило, позивачем повторно було направлено кредиторську вимогу № 319 від 19.05.2016 року, до якої було докладено копії кредиторських вимог № 679/1 від 23.11.2015 року та № 679/2 від 23.11.2015 року, які були направлені відповідачу в строк, передбачений ч. 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На вимогу позивача № 319 від 19.05.2016 року відповідач повідомив, що позивачу відмовлено в прийнятті вимог кредитора, в звязку зі спливом строку приймання вимог кредиторів.

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову в прийнятті вимог кредитора, оформлене листом відповідача № 1391/16 від 03.06.2016 року, не відповідає вимогам законодавства, а тому вказане рішення є нечинним, так як в порушення вимог ч. 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не були визнані кредиторські вимоги позивача, або направлені заперечення за заявленими до відповідача кредиторськими вимогами № 679/1 від 23.11.2015 року та № 679/2 від 23.11.2015 року, які були направлені відповідачу в межах строку, передбаченого ч. 1 статті 49 строк Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У звязку з чим, позивач в позові просить визнати нечинним рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 щодо відмови в прийнята вимог кредитора ДП «Конярство України», а саме: Філії «Новоолександрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на загальну суму 4 297,81 грн. та Філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на суму 10 090,92 грн.

Також позивач в позові просить зобов'язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 прийняти рішення, яким задовольнити вимогу кредитора, визнати заборгованість ПАТ «Радикал Банк» перед ДП «Конярство України», а саме заборгованість щодо Філії «Новоолександрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на загальну суму 4 297,81грн. та щодо та Філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на суму 10 090,92 грн.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, зазначив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року №452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015 року №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 10.07.2015 року до 09.10.2015 року включно, та було продовжено до 09.11.2015 року включно згідно рішення № 184 від 08.10.2015 року «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 року №769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 року № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 на 2 роки з 10.11.2015 року до 09.11.2017 року.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий курєр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Кредитори банку вправі заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку у строк, встановлений частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії.

Як вбачається з пояснень відповідача та наданих ним доказів, оголошення про ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» опубліковано в номері №213(6217) від 14.11.2015 року газети «Голос України».

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Частиною 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з ч. 6 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

При цьому, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону. Водночас, задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, є порушенням законодавства, метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Отже відкликання Національним банком України банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації зумовило настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури заявлення вимог до відповідача та їх задоволення в порядку, строки та черговості передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідач зазначає, що позивачем на його адресу була направлена кредиторська вимога вих. №679 від 23.11.2015 року про визнання ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 239 074,55 грн., яка була отримана відповідачем і визнана. У відповідь на письмове звернення позивача вих. №284 від 27.04.2016 року відповідач підтвердив заборгованість ОСОБА_5 перед ДП «Конярство України» згідно даних балансу ОСОБА_5 у розмірі 239 074,55 грн. (вих. № 1177/16 від 11.05.2016 року).

При цьому, відповідач зазначає, що інших кредиторський вимог в установлений 30 денний строк від позивача до ОСОБА_5 не надходило.

В подальшому, відповідач отримав від позивача кредиторську вимогу вих. №319 від 19.05.2016 року про визнання Філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 10 090,92 грн., та про визнання Філії «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 4 279,81 грн.

Однак, така кредиторська вимога надіслана позивачем лише в травні 2016 року, тобто після закінчення передбаченого ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30 денного строку для заявлення кредиторських вимог.

Також відповідач зазначає, що позивач безпідставно стверджує про повторне надіслання відповідних кредиторських вимог у вимозі № 319 від 19.05.2016 року, оскільки попередні кредиторські вимоги до ОСОБА_5 не надходили.

У відповідь на кредиторську вимогу вих. №319 від 19.05.2016 року ОСОБА_5 було надано відповідь (вих. №1391/16 від 03.06.2016 року) про відмову у прийнятті вимог кредитора у звязку із спливом строку приймання вимог кредиторів до ПАТ «Радикал Банк».

Також відповідач стверджує, що Філія «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» (код ЄДРПОУ ВП 37728820) та Філія «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» (код ЄДРПОУ ВП 37996538) має окремий баланс, рахунки в банках, свою печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, тобто, фактично, являються самостійної юридичною особою, а отже мали самостійно подавати до ОСОБА_5 свої кредиторські вимоги щодо включення до реєстру кредиторів.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази, судом встановлено, що позивач надсилав відповідачу кредиторську вимогу № 679 від 23.11.2015 року на суму 239074,55 грн. і така вимога була отримана ОСОБА_5, про що свідчить відповідна відмітка ОСОБА_5 на вимозі, датована від 23.11.2015 року. Кредиторські вимоги були визнані на суму 239074,55 грн.

Щодо тверджень позивача про надсилання до ОСОБА_5 кредиторських вимог № 679/1 та 679/2 від 23.11.2015 року про визнання Філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 10 090,92 грн., та про визнання Філії «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 4 279,81 грн., на відповідних кредиторських вимогах відсутня відмітка ОСОБА_5 про їх отримання і позивачем не надано жодних доказів, які свідчать про надіслання відповідних кредиторських вимог ОСОБА_5 чи передачі їх уповноваженій особі.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, відповідно, не підтверджено факту надіслання кредиторських вимог № 679/1 та 679/2 від 23.11.2015 року та їх отримання ОСОБА_5 в межах 30 денного строку заявлення вимог кредиторів, повторне їх надіслання у вимозі № 319/16 від 19.05.2016 року (на якій також стоїть відмітка банку про прийняття) фактично є датою надіслання відповідних вимог за межами встановленого 30 денного строку і не обґрунтовує поважності причин пропуску строку для заявлення вимог кредиторів банку.

В той же час, судом встановлено безпідставність тверджень відповідача, що Філія «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України та Філія «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» є самостійними юридичними особами, оскільки згідно їх Статутів, відповідні Філії не мають статусу юридичних осіб. В той же час, встановлено, що Договори банківського рахунку Філій укладені їх керівниками, як самостійними субєктами і позивачем не обґрунтовано та не надано доказів наявності повноважень виступати від імені керівників Філій.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку заявити про свої вимоги до ОСОБА_5 з метою включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів з подальшим задоволенням в порядку черговості згідно ст.52 Закону.

Частиною 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факту надіслання кредиторських вимог № 679/1 та 679/2 від 23.11.2015 року про визнання Філії «Дібрівський кінний завод №62» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 10 090,92 грн., та про визнання Філії «Новоолександрівський кінний завод №64» ДП «Конярство України» кредитором ОСОБА_5 на суму 4 279,81 грн., у встановлений ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30 денний строк для заявлення кредиторських вимог, згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено такі кредиторські вимоги не підлягають прийняттю і вважаються погашеними.

У звязку з чим, рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 щодо відмови в прийнятті вимог кредитора ДП «Конярство України», а саме: Філії «Новоолександрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на загальну суму 4 297,81 грн. та Філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на суму 10 090,92 грн. відповідає з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому відсутні підстави для визнання його нечинним.

Оскільки, спірні кредиторські вимоги фактично заявлені після закінчення встановленого ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30 денного строку для заявлення кредиторських вимог, згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено такі кредиторські вимоги не підлягають прийняттю і вважаються погашеними. Тому вимоги позивача про зобов'язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_3 прийняти рішення, яким задовольнити вимогу кредитора, визнати заборгованість ПАТ «Радикал Банк» перед ДП «Конярство України», а саме заборгованість щодо Філії «Новоолександрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на загальну суму 4 297,81грн. та щодо та Філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» на суму 10 090,92 грн., не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані та не доведені, відповідачем спростовані, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 17.11.2016 р.