КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" листопада 2016 р. Справа №910/13949/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

розглянувши

апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу

Київради (Київської міської державної адміністрації)

"Київреклама"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 20.10.2016 року

у справі № 910/13949/16 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу

Київради (Київської міської державної адміністрації)

"Київреклама"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА-

ГРУПП"

про стягнення 186 346,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі № 910/13949/16 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МСА-ГРУПП" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, будинок 22/17, квартира 19; ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (04070, м. Київ, Боричів Узвіз, будинок 8; ) суму основного боргу у розмірі 14251,73 грн., пеню у розмірі 2861,66 грн., штраф у розмірі 3409,05 грн., 3% річних у розмірі 224,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 738,15 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2795,19 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі № 910/13949/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги КП "Київреклама" задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В наданій скаржником апеляційній скарзі відсутній додаток, який би свідчив про сплату судового збору, проте додано заяву про відстрочення сплати судового збору, в якій заявник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення у справі.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зі змісту заяви про відстрочення сплати судового збору слідує, що як на підставу для задоволення цього клопотання заявник посилається на те, що станом на теперішній час апелянт повністю фінансується із бюджету міста Києва, а тому, через фінансове становище, не може сплатити судовий збір.

Хоча апелянт і вказує у своїй заяві про фінансовий стан, який не дозволяє йому сплатити судовий збір, проте не надає жодних доказів, які б доводили ці твердження.

У п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 вказується про те, що:

- єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін;

- особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Обставини наведені апелянтом колегією суддів взяті до уваги (фінансування із бюджету міста Києва), однак такі не підтверджують неможливості сплати Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" судового збору за подання апеляційної скарги. Також ніяких доказів на підтвердження майнового стану апелянта, який не дозволяє йому сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі до заяви про відстрочення сплати судового збору не додано.

Крім того, здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

За таких обставин, заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" підлягає поверненню і з підстави недотримання апелянтом строку на її подання.

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України надано право сторонам у справі подати апеляційну скаргу, на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

П. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято 20.10.2016 року та оформлене відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України 25.10.2016 року і, відповідно, останнім днем подачі апеляційної скарги, згідно вимог статті 93 Господарського процесуального кодексу України, є 04.11.2016 року.

Апеляційна скарга була подана 08.11.2016 р. (згідно дати зазначеної на реєстраційному штампі Господарського суду міста Києва, який міститься на першій сторінці апеляційної скарги). Тобто строк подачі апеляційної скарги було пропущено.

До апеляційної скарги апелянтом не додано клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, також в апеляційній скарзі відсутнє прохання відновити пропущений строк для подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга повертається заявникові.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків у відповідності до норм закону на дату такого звернення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі № 910/13949/16 повернути.

3. Матеріали справи № 910/13949/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна