ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Справа № 923/1044/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон,

до Приватного багатогалузевого підприємства "Капитель", м. Херсон,

про стягнення 73 857 грн. 98 коп.,

за участю представників

позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт, дов. № 18-15/61 від 01.11.16р.; ОСОБА_2, представник, дов. № 18-15/58 від 17.10.16р.;

відповідача: не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 51165грн.00коп. основного боргу, на підставі ст. 1212 ЦК України, 436грн.16коп. з урахуванням 3% річних, на підставі ст. 625 ЦК України, а також 9849грн.29коп. пені і 8953грн.89коп. штрафу, відповідно до умов Договору підряду від 07.04.16 № 51P.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.11.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

07.04.2016 між ДП «ХМТП» (надалі за текстом рішення - Позивач) та ПБП «Капитель» (надалі за текстом рішення - Відповідач) укладено договір № 51P (надалі за текстом рішення - Договір), згідно з яким Відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати роботи з поточного ремонту приміщень будівлі рознарядки докерів. Договір набрав чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2016 (п. 9.1 Договору).

Строк виконання робіт за договором становив - 68 календарних днів, і починав відлік з 08.04.2016 (згідно акту-допуску на виконання робіт від 08.04.2016), виконання робіт мало завершитись до 14.06.2016.

Загальна вартість робіт по Договору встановлена у п. 4.1 та складає 127 912,80 грн.

ДП «ХМТП» відповідно до умов п. 4.2. Договору перерахувало Відповідачу авансовий платіж у розмірі 40 % від суми договору, а саме: 51 165,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням N 6700 від 12.04.2016.

Проте, взяті на себе зобов'язання та роботи за Договором, у строк до 08.04.2016, Відповідач не виконав.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Неодноразові звернення Позивача до Відповідача (листи ДП «ХМТП» № 02-02/78 від 05.05.2016, № 02-02/98 від 13.06.2016, № 02-02/104 від 16.06.2016, № 02-02/119 від 08.07.2016, № 02-02/139 від 25.07.2016) щодо спонукання до виконання договірних зобов'язань були проігноровані Відповідачем - роботи залишились не виконані.

У зв'язку з простроченням відповідачем строків виконання робіт пунктом 6.4 Договору передбачена пеня у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення, розмір пені, а за прострочення виконання робіт більше ніж на 30 календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, що вразі, "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За поданим позивачем розрахунком, розмір пені та штрафу становить 13302,93грн. (за період з 15.06.2016 (наступний день після запланованого закінчення робіт) по 26.09.2016 (орієнтовна дата розгляду у суді) (127 912,80 грн., вартість несвоєчасно виконаних робіт - п. 4.1 Договору, х 0,1% х 104 дні прострочення),) та 8953,89грн., відповідно.

Частиною 3 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 220 ГК України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 615 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої ст. 849 ЦК якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчити її у строки стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до умов п. 5.1.6. Договору ДП «ХМТП» має право в будь - який момент відмовитися від Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений Договором, стає неможливим.

ПБП «Капитель» роботи не виконав, не звітував про цільове використання попередньої оплати, отриманої для придбання будівельних матеріалів, конструкцій та виробів, необхідних для виконання робіт.

У зв'язку з тим, що роботи не були проведені у встановлений строк, листом від 18.08.2016 р. за вих. N 18-23/265 Позивач повідомив Відповідача про відмову від договору, з посиланням на ст. 849 ЦК України та умови п.п. 5.1.6 Договору, у зв'язку з чим Договір N 51Р від 07.04.2016 р. вважається розірваними. Направлення відповідного листа підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 18.08.2016р.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються

За приписами частини 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, у Позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати у розмірі 51 165,00 грн., оскільки Відповідачем своїх зобов'язань за Договором виконано не було, а правова підстава утримувати спірну суму відпала у звязку з припиненням (розірванням) договору.

ДП «ХМТП» своїм листом від 18.08.2016 № 18-23/265 вимагав повернути сплачену передоплату в сумі 51 165,00 грн., проте, зазначена вимога також залишена Відповідачем без задоволення, здійснена передоплата не повернута.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, розмір 3 % річних становить 436,16грн.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 51165грн.00коп. основного боргу, 436грн.16коп. з урахуванням 3% річних, 9849грн.29коп. пені, 8953грн.89коп. штрафу.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення пені у розмірі 3453,64грн., нарахованої за межами строку дії Договору (після його припинення з 31.08.16).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13786,00:73857,98х70404,34=1313,56).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного багатогалузевого підприємства "Капитель" (адреса: 73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 4, код ЄДРПОУ - 01125695) на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (адреса: 73000 м. Херсон, вул. 12 Східна, 5, код ЄДРПОУ - 19238052) 51165грн.00коп. основного боргу, 436грн.16коп. з урахуванням 3% річних, 9849грн.29коп. пені, 8953грн.89коп. штрафу, 1313грн.56коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 21 листопада 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов