У Х В А Л А

15 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши клопотання фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору,

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про скасування оперативно-господарської санкції задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану відносно ФОП ОСОБА_1 у вигляді донарахування 15 829,14 грн вартості необлікованої електроенергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, застосовану ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» на підставі рішення комісії Зарічанського РЕМ у вигляді актів порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 04/11-ЮС від 27 листопада 2013 року. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 3 грудня 2015 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 23 лютого 2016 року, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про скасування оперативно-господарської санкції відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У травні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 3 грудня 2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 23 лютого 2016 року у справі № 906/60/14 з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду України від 7 червня 2016 року відмовлено у допуску справи № 906/60/14 до провадження Верховного Суду України.

У листопаді 2016 року до Верховного Суду України надійшло клопотання ФОП ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору.

За положеннями ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Зокрема, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (у редакції від 1 вересня 2015 року) встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору, який не передбачає повернення судового збору у разі відмови у допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Аналіз наведеної норми Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI свідчить, що сплачений судовий збір повертається лише у разі, коли справа не розглядалася судом по суті та будь-яка юридична оцінка обставин справи і доводів сторін не здійснювалася.

Оскільки відмова у допуску справи до провадження є процесуальним наслідком здійснення Верховним Судом України оцінки доводів заявника на предмет допущення судом касаційної інстанції неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, судовий збір за наслідками відмови поверненню не підлягає.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору слід відмовити.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок