ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.10.2016р. Справа № 905/1863/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до відповідачів: 1. Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; 2. Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області

про стягнення 40 045,03 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача -1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

Суть спору: ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області 3 747,10 грн. 3% річних та 36 297,93 грн. інфляційних втрат в рахунок відшкодування підтвердженої шкоди (втрат) у звязку із невиконанням рішення господарського суду Київської області від 22.08.2013р. по справі № 911/2518/13.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1863/16 та розгляд справи призначено на 29.06.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.06.2016р. розгляд справи відкладений на 02.08.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2016р. залучено до участі у справі іншого відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, розгляд справи відкладений на 06.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2016р. розгляд справи відкладений на 03.10.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.10.2016р. змінено назву відповідача 1 у справі з Відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області на Словянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Під час розгляду даної справи позивач надав до суду:

- супровідний лист (від 17.06.2016р. за вх. № 18984/16) з належним чином засвідченою копією Статуту ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»;

- супровідний лист (від 18.07.2016р. за вх. № 21316/16) з додатком документів, а саме: довіреністю на представника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» ОСОБА_1 від 02.06.2014р., належним чином засвідченими копіями витягу з паспорту ОСОБА_1, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009р. та посвідчення адвоката ОСОБА_1;

- супровідний лист (від 12.08.2016р. за вх. № 23831/16) з доказами направлення Головному управлінню Державної казначейської служби України в Донецькій області позовної заяви і доданих до неї документів (фіскальний чек № 9483 від 10.08.2016р., опис вкладення від 10.08.2016р.);

- письмові пояснення (від 27.07.2016р. за вх. № 22457/16, від 12.08.2016р. за вх. № 23832/16, від 06.09.2016р. за вх. № 25707/16), згідно з якими позивач посилається на те, що:

по - перше, заборгованість згідно наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі № 911/2518/13 не погашена у звязку із бездіяльністю відповідача при майновій можливості у боржника виконати рішення за рахунок наявного у останнього майна, а отже позивач є належним та законним кредитором відповідача щодо отримання сум 3% річних та інфляційних втрат в якості понесених втрат (збитків) та існування шкоди за рахунок неправомірних та протиправних дій відповідача;

по - друге, між позивачем та відповідачем є наявними відносини примусу з боку держави по виконанню рішення суду, саме на відповідача покладено обовязок по примусовому виконанню грошового зобовязання на користь позивача, за неналежне, несвоєчасне та протиправне виконання якого наступає відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків (втрат) в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України за час прострочення виконання грошового зобовязання;

по - третє, є наявними всі умови відповідальності відповідача щодо відшкодування шкоди (збитків) позивачу, зокрема: дії відповідача суперечать приписам Закону України «Про виконавче провадження»; понесення збитків (втрат від знецінення грошових коштів), які виразились у неотриманні в строки при виконанні вказівок закону на вчинення ряду виконавчих дій позивачем грошових коштів у виконавчому провадженні № 40679852 та № 40679894 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі № 911/2518/13, у звязку з підтвердженою бездіяльністю відповідача; безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача під час виконання судового рішення та заподіянні зазначених збитків у вигляді неотримання позивачем грошових коштів у визначеному в рішенні розмірі - порушення норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема та не обмежуючись ст. ст. 11, 27, 30, 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження»; не спростована вина відповідача у порушенні приписів Закону України «Про виконавче провадження» ВДВС Словянського МРУЮ Донецької області у виконавчому провадженні № 40679852 та № 40679894 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі № 911/2518/13 судові акти у даній справі набрали законної сили, та не скасовані;

по - четверте, позивачем подано до господарських судів України аналогічні позови та даний час наявні рішення судів про задоволення позовних вимог позивача.

В додаток до письмових пояснень від 06.09.2016р. за вх. № 25707/16 позивач надав рішення господарського суду Львівської області від 01.08.2016р. по справі № 914/1320/16 та рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2016р. по справі № 910/11858/16.

Позивач у судове засідання 03.10.2016р. не зявився. При цьому про час та місце судового засідання останній повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачі (1,2) у судові засідання не зявилися, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надали. При цьому, ухвали суду про порушення провадження у справі від 06.06.2016р., про відкладення розгляду справи від 29.06.2016р. одержані відповідачем-1, ухвали про залучення іншого відповідача та відкладення розгляду справи від 02.08.2016р., про відкладення розгляду справи від 06.09.2016р. одержані відповідачем-1 та відповідачем-2, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів (1,2) у судових засіданнях та в силу вимог ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оглошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 22.08.2013р. по справі № 911/2518/13 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 5 000 грн. 3% річних, 5 254,18 грн. витрат на послуги адвоката, 1 585,93 грн. судового збору. Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 37 152,79 грн. пені, 1 627, 66 грн. 3 % річних та 11 005,81 грн. інфляційних втрат.

Вказане рішення суду мотивоване неналежним виконанням ФОП ОСОБА_2 грошового зобовязання з оплати вартості товару, що отриманий останнім на підставі договору купівлі продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.10.2007р. № 323.10.2007/БФ, а також наявністю правових підстав для солідарного стягнення грошових коштів з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФОП ОСОБА_2 з огляду на договір поруки від 11.03.2013р. № 11-03-2013-2, згідно з яким ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» є поручителем за виконання боржником (ФОП ОСОБА_2Г.) грошового зобовязання зі сплати 3% річних у звязку з неналежним виконанням ним грошового зобовязання, та яким передбачено обмеження відповідальності поручителя (ТОВ «ПК Трейдсервісгруп») сплатою 3% річних у сумі 5 000 грн.

09.09.2013р. господарським судом Київської області видані накази про солідарне стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 000 грн. 3% річних, 5 254,18 грн. витрат на послуги адвоката, 1 585,93 грн. судового збору та про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 37 152,79 грн. пені, 1 627, 66 грн. 3 % річних та 11 005,81 грн. інфляційних втрат.

14.11.2013р. ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 40679852 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області № 911/2518/13 від 09.09.2013р. про солідарне стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 000 грн. 3% річних, 5 254,18 грн. витрат на послуги адвоката, 1 585,93 грн. судового збору, про що винесено відповідну постанову, в якій боржником визначено ФОП ОСОБА_2 та встановлено останньому строк добровільного виконання рішення суду до 21.11.2013р.

14.11.2013р. ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №40679894 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області № 911/2518/13 від 09.09.2013р. про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 37 152,79 грн. пені, 1 627, 66 грн. 3 % річних та 11 005,81 грн. інфляційних втрат, про що винесено відповідну постанову, в якій боржнику встановлено строк добровільного виконання рішення суду до 21.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2014р. скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.10.2014р. № 15-2/10 на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області задоволено. Визнано дії відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області під час виконання наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013р. у справі № 911/2518/13, котрі виразились у винесенні постанов від 08.10.2014р. відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», незаконними. Визнано недійсними постанови відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Визнано бездіяльність відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013р. у справі № 911/2518/13 незаконною.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р. по справі № 911/2518/13 апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу господарського суду Київської області від 07.07.2015 року за скаргою ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 29.05.2015 року № 29-1/05 на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області у справі № 911/2518/13 задоволено. Ухвалу господарського суду Київської області від 07.07.2015 року по справі № 911/2518/13 скасовано. Скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 29.05.2015 року № 29-1/05 на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області у справі № 911/2518/13 задоволено. Визнано дії відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області під час виконання наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013 року по справі № 911/2518/13 при винесені постанов від 11.05.2013 про повернення наказів на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» незаконними. Визнано недійсними та скасовано постанови відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 11.05.2015 року про повернення наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013 року по справі № 911/2518/13 стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Визнано бездіяльність відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 09.09.2013 року по справі № 911/2518/13 незаконною.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2016р. по справі № 911/2518/13 скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Словянського районного управління юстиції у Донецькій області по справі №911/2518/13 задоволено. Визнано за період із 14 листопада 2013 року по 17 січня 2016 року бездіяльність ВДВС Словянського МРУЮ Донецької області у виконавчому провадженні №40679852 та №40679894 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 09 вересня 2013 року по справі №911/2518/13, котрі виразились у порушені та недотриманні Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999 року, та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999 року, в частині організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна Боржника, протиправними, передчасними та незаконними. Визнано бездіяльність ВДВС Словянського МРУЮ Донецької області у виконавчому провадженні №40679852 та №40679894 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 09 вересня 2013 року по справі №911/2518/13, котрі виразились у порушенні та недотриманні розділу II Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, котрий затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року за №2710/5, в частині виконавчих дій, що передують організації та проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна Боржника, протиправними, передчасними та незаконними, у звязку із тим, що: не здійснено та не визначено вартості (оцінки) арештованого майна Боржника відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; не здійснено організацію щодо підготування, погодження та підписання пакету документів в межах ВДВС Словянського МРУЮ Донецької області, необхідних для подальшого подання до Організатора аукціону заявки про проведення аукціону арештованого майна у відповідності до пункту 3 розділу II Положення; не здійснено та не дотримано порядку узгодження та перевірки пакету документів необхідних для подальшого подання до Організатора аукціону заявки про проведення аукціону арештованого майна у відповідності до пункту 4 розділу II Положення; не здійснено подання до Організатора аукціону заявки про проведення аукціону арештованого майна у відповідності до пункту 2 розділу II Положення. Зобовязано ВДВС Словянського МРУЮ Донецької області здійснити виконавчі дії із реалізації арештованого майна Боржника у виконавчому провадженні №40679852 та №40679894 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 09 вересня 2013 року по справі №911/2518/13 у відповідності до норм чинного законодавства України, в тому числі проте не обмежуючись, у відповідності до Розділу II Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, котрий затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року за №2710/5.

В подальшому, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат на загальний розмір грошових коштів 61 626,27 грн. (загальна сума за двома наказами господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі №911/2518/13), в т.ч. 5 000 грн. - 3% річних, 5 254,18 грн. - витрати на послуги адвоката, 1 585,93 грн. - судовий збір, які стягнуті судовим рішенням солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФОП ОСОБА_2 та 37 152,79 грн. - пеня, 1 627,66 грн. - 3 % річних, 11 005,81 грн. - інфляційні втрати, які стягнуті судовим рішенням з ФОП ОСОБА_2, та звернулося до суду з даним позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з органу ДВС в рахунок відшкодування збитків, які спричинені ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» неналежним і несвоєчасним виконанням судового рішення.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та обовязків.

У ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним або юридичним особам під час проведення виконавчого провадження підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.3 ст. 11 ЗУ «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Таким чином для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) порушення зобовязання; 2) збитки (їх розмір); 3) причинний звязок між порушенням зобовязання та збитками.

При цьому, у спірних деліктних відносинах саме на позивача покладається обовязок доведення усіх вище перелічених елементів складу правопорушення.

Як встановлено господарським судом, наявність такого елементу, як порушення зобовязання, позивач обґрунтовує неналежним і несвоєчасним виконанням відповідачем-1 рішення суду, що встановлено ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2014р., постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р., ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2016р. по справі № 911/2518/13 і в силу вимог ст.35 ГПК України не потребує доказування, а розрахунок самих збитків здійснений позивачем на підставі ст.625 ЦК України на суму 61 626,27 грн., з яких: 11 840,11 грн., які стягнуті судовим рішенням солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) та ФОП ОСОБА_2 (боржник) та 49 786,26 грн., які стягнуті судовим рішенням з ФОП ОСОБА_2 (боржник) на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (позивач, кредитор).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний від цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК за своєю правовою природою відрізняється від збитків, відшкодування яких у разі порушення зобовязання передбачене ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

В даному випадку, в силу вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідача-1 виникло зобовязання щодо проведення виконавчих дій з виконання рішення господарського суду Київської області від 22.08.2013р. по справі № 911/2518/13 протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Саме цим судовим рішенням, зобовязання щодо виконання якого виникли у відповідача-1 на підставі Закону України «Про виконавче провадження» (немайнові зобовязання), з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) та ФОП ОСОБА_2 (боржник) і стягнуто грошові кошти на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (позивач, кредитор).

Таким чином, відповідач-1 не є зобовязаною стороною у грошових зобовязаннях, які виникли між позивачем (кредитор) та ФОП ОСОБА_2 (боржник), а тому стягнення з органу ДВС 3% річних та інфляційних суперечить вимогам чинного законодавства України. Тобто, у розумінні вимог ст.625 ЦК України, в даному випадку, саме ФОП ОСОБА_2 (боржник) має нести відповідальність за прострочення грошового зобовязання, яке полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, у звязку з користуванням утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позивачу.

Більш того, згідно з висновком Верховного Суду України, який міститься у постанові від 20.01.2016р. по справі №6-2759цс15, та який в силу вимог ст.111-28 ГПК України має враховуватися іншими судами під час вирішення спорів, при розгляді справ про передбачену ст.625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності чи відсутності виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі № 911/2518/13 про стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» 5 000 грн. 3% річних, 5 254,18 грн. витрат на послуги адвоката, 1 585,93 грн. судового збору та щодо стану його виконання (в разі відкритого виконавчого провадження), з огляду на те, що рішенням господарського суду Київської області від 22.08.2013р. по справі № 911/2518/13 вказані грошові кошти з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФОП ОСОБА_2 стягнуто солідарно.

Поряд з цим, у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, господарським судам слід враховувати, що для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою недостатньо встановити тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом. Під час розгляду справи суду необхідно встановити, чи могло бути таке судове рішення фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо (п.9 розяснень Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. №02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів повязаних з відшкодуванням шкоди»).

Так, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, яка надана позивачем до позовної заяви, не доводить обставин можливого виконання судового рішення за рахунок майна боржника, оскільки з вказаної довідки вбачається, що станом на 08.10.2015р. у ФОП ОСОБА_2 наявне нерухоме майно, на яке накладено заборону згідно договорів іпотеки (заборона на відчуження) та арешт в межах інших виконавчих проваджень.

Водночас, суд також зазначає, що виконавче провадження щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 09.09.2013р. по справі № 911/2518/13 триває, а тому позивач не втратив об'єктивної можливості задоволення своїх вимог у процесі виконання наказів господарського суду.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що позивачем не доведено наявності таких елементів правопорушення, як збитки (їх розмір) та причинний звязок між порушенням зобовязання та збитками, що, в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про безпідставність та неправомірність позовних вимог, а отже і відмову в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 43, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 10 жовтня 2016 р.

Суддя Л.В. Ніколаєва