номер провадження справи 34/97/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 Справа № 908/2348/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача за первісним позовом ОСОБА_1, довіреність № б/н від 04.04.2016 р.; від відповідача за первісним позовом не зявився; від третьої особи - не зявився

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2348/16,

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (69005, АДРЕСА_1);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні первісного позивача: Приватне підприємство Промобладнання (69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 48-А, офіс 51)

про стягнення суми

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (69005, АДРЕСА_1);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні первісного позивача: Приватне підприємство Промобладнання (69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 48-А, офіс 51)

про визнання угоди укладеною,

Сутність спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат 53354,58 грн. заборгованості за угодою про реструктуризацію кредиторської заборгованості до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014 р., з яких: 51905,71 грн. залишок несплаченої заборгованості, 514,71 грн. 3% річних, 934,16 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2348/16, присвоєно номер провадження 34/97/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 03.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.10.2016 р.

17.10.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж про визнання угоди про реструктуризацію кредиторської заборгованості від 18.02.2016 р. до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014 р., укладеної між Публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та Товариством з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж недійсною.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2016р. зустрічну позовну заяву прийнято до сумісного розгляду з первісною позовною заявою.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.10.2016 р. залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне підприємство Промобладнання; продовжено строк вирішення спору у справі на п'ятнадцять днів; судове засідання відкладено на 02.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 10.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 17.11.2016 р.

Також, ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.11.2016 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позовні вимоги за первісним позовом мотивовані тим, що згідно з угодою про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р, що була укладена 18.02.2016р., сторони дійшли домовленості про реструктуризацію заборгованості в сумі 66 905,71 грн. з ПДВ строком на 6 місяців, де липень 2016р. є останнім місяцем погашення заборгованості. З часу укладання зазначеної угоди відповідач частково погасив заборгованість в сумі 15 000,00 грн. (06.06.2016р.). Залишок несплаченої заборгованості складає 51 905,71 грн. Неодноразово направлені позивачем претензії про сплату боргу, залишені відповідачем без відповіді. Внаслідок прострочення відповідачем зобовязання за угодою про реструктуризацію, позивачем йому нараховано 3% річних в сумі 514,71 грн. та втрати від інфляції в сумі 934,16 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 173, 174, 175 ГК України, ст.ст. 610, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 12, 15, 33, 82-85 ГПК України.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та відповіла на поставлені судом питання.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 17.11.2016р. не зявилась. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала, з підстав, викладених у відзиві на позов за вих. № 56юр/2016 від 03.10.2016р., вважає, що в звязку з укладенням між позивачем та третьою особою договору про відступлення права вимоги за договорами № 87Д(2014) та № 88Д(2014) щодо сплати грошової суми в розмірі 89643,48 грн., станом на момент розгляду справи відповідач жодним чином не зачіпає права позивача.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані наступним. 19.03.2014р. між ПАТ «ЗАлК» та ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» було укладено договір підряду № 87 Д(2014). Відповідно до повідомлення про відступлення права вимоги від 07.12.2015р., право вимоги ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» до ПАТ «ЗАлК» за договором 87Д(2014) та договором 88Д(2014) щодо сплати грошової суми в розмірі 89643,48 грн. перейшло до ПП «Промобладнання», у звязку з відступленням права вимоги. Отже, зважаючи на укладений між відповідачем за зустрічним позовом та третьою особою договір про відступлення права вимоги за договором 87Д(2014) та договором 88Д(2014) щодо сплати грошової суми в розмірі 89643,48 грн., ТОВ «Променергоспецмонтаж» не мав права на укладання 18.02.2016р. угоди про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р., оскільки вже не був за ним кредитором. На підставі викладеного просить суд визнати угоду про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р, укладену 18.02.2016р. між сторонами недійсною. Заявлені зустрічні вимоги ПАТ «ЗАлК» обґрунтовує ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, додатково посилаючись на ст.ст. 15, 16, 512, 516 ЦК України, ст.ст. 188, 193 ГК України (нормативно-правове обґрунтування зустрічного позову від 17.11.2016р.).

Відповідач з зустрічним позовом не погоджується, у звязку з наступним. Між сторонами у справі 19.03.2014р. було укладено два договори підряду: № 87Д(2014) і № 88Д(2014), відповідно до яких ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» є підрядником, а ПАТ «ЗАлК» замовником. Після проведених підрядником робіт, у замовника станом на 08.10.2015р. залишилася несплачена заборгованість за вказаними договорами підряду на загальну суму 156 549,19 гри, про що 08.10.2015р. був складений та підписаний підприємствами акт звірки взаємних розрахунків. 07.12.2015р. ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» відступило ПП «Промобладнання» право вимоги на стягнення заборгованості у ПАТ «ЗАлК» за договором підряду від 19.03.2014 № 87Д(2014) у розмірі 26 093,48 грн. та договором підряду від 19.03.2014 № 88Д(2014) у розмірі 63 550,00 грн., тобто на загальну суму 89 643,48 грн., про що повідомило відповідача повідомленням про відступлення права вимоги від 07.12.2015р. В зв'язку з чим залишок несплаченої заборгованості у ПАТ «ЗАлК» перед ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» залишився на загальну суму 66 905,71 гри. ПАТ «ЗАлК» не сплачуючи заборгованість за договорами підряду запропонував ТОВ «Променергоспецмонтаж» укласти угоду про реструктуризацію кредиторської заборгованості до договору підряду від 19.03.2014 №87Д(2014), згідно з якою сторони затвердили графік погашення кредиторської заборгованості на загальну суму 66 905,71 грн., де останнім місяцем погашення є липень 2016р. На виконання угоди про реструктуризацію кредиторської заборгованості до договору підряду від 19.03.2014 №87Д(2014) ПАТ «ЗАлК» 07.06.2016р. сплатило ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» 15 000,00 грн. Таким чином, залишок несплаченої заборгованості за вказаними господарськими операціями склав 51 905,71 грн., який і заявлений до стягнення позивачем за первісним позовом.

17.11.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшло клопотання ПАТ «ЗАлК» про продовження строку розгляду спору у даній справі та відкладення судового засідання на іншу дату.

Розглянувши заявлене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки строк розгляду спору у даній справі ухвалою суду від 17.10.2016р. вже було продовжено на 15 днів і повторне продовження такого строку положеннями ГПК України не передбачено, відкладення розгляду справи на іншу дату зумовить порушення строку, встановленою ст. 69 ГПК України для розгляду спорів господарським судом.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (кредитор) та Публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (боржник), укладено угоду про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р. (далі угода про реструктуризацію), предметом якої визначили реструктуризацію заборгованості в сумі 66 905,71 грн. з ПДВ.

Згідно пояснень позивача за первісним позовом, підставою для укладення наведеної угоди стало неналежне виконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобовязань за договором підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р. з оплати за виконані підрядником роботи відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього перед ТОВ Променергоспецмонтаж утворилась заборгованість, реструктуризація якої і стала предметом укладеної між сторонами угоди про реструктуризацію.

Пунктом 1.2. угоди про реструктуризацію сторони затвердили графік погашення кредиторської заборгованість боржника перед кредитором: лютий 2016 11 150,95 грн. з ПДВ; березень 2016 11 150,95 грн. з ПДВ; квітень 2016 11 150,95 грн. з ПДВ; травень 2016 11 150,95 грн. з ПДВ; червень 2016 11 150,95 грн. з ПДВ; липень 2016 11 150,96 грн. з ПДВ. Разом 66 905,71 грн. з ПДВ.

Відповідно до 1.5.-1.6. угоди про реструктуризацію, ця угода вважається укладеною і набирає чинності після її підписання обома сторонами. Ця угода складена при повному розумінні сторонами її умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу по одному для кожної із сторін.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем за первісним позовом строків, затверджених сторонами у графіку погашення кредиторської заборгованості боржника перед кредитором, наведеним у п. 1.2 угоди про реструктуризацію.

Так, 06.06.2016р. відповідачем за первісним позовом частково погашено заборгованість перед позивачем за первісним позовом в сумі 15 000,00 грн., залишок заборгованості за угодою про реструктуризацію склав 51 905,71 грн., в той же час, відповідно до умов вказаної угоди, оплату заборгованості необхідно було здійснити: 11 150,95 грн. не пізніше 29.02.2016р.; 11 150,95 грн. не пізніше 31.03.2016; 11 150,95 грн. не пізніше 30.04.2016; 11 150,95 грн. не пізніше 31.05.2016р.; 11 150,95 грн. не пізніше 30.06.2016р.; 11 150,96 грн. не пізніше 31.07.2016р.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт укладення між сторонами 18.02.2016р. угоди про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р., яка підписана уповноваженими представниками сторін.

Судом встановлено, що у визначений в угоді про реструктуризацію заборгованості від 18.02.2016р. строк, а рівно і станом на час розгляду справи по суті, відповідач не погасив заборгованість в розмірі 51 905,71 грн., докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Отже, станом на час розгляду справи по суті відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання з погашення заборгованості в сумі 51 905,71 грн., у строк, визначений угодою про реструктуризацію заборгованості від 18.02.2016р.

За таких обставин, вимога позивача за первісним позовом про стягнення 51 905,71 грн. боргу на підставі угоди про реструктуризацію заборгованості від 18.02.2016р. до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р. підлягає задоволенню.

Згідно приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення 3% річних в сумі 514,71 грн. за період: з 01.03.2016р. по 31.08.2016р. та втрати від інфляції в сумі 934,16 грн. за період: березень-серпень 2016р.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що за визначений позивачем за первісним позовом період річні складають 482,56 грн., тому в цій частині вимоги задовольняються частково.

Вимоги про стягнення втрат від інфляції також задовольняються судом частково, оскільки при перевірці розрахунку встановлено, що за період: березень-серпень 2016р. їх вірним розміром є 674,94 грн.

Отже, первісній позов підлягає частковому задоволенню.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат до Товариства з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж про визнання угоди про реструктуризацію кредиторської заборгованості від 18.02.2016р. до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р. недійсною, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює наступне: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання правочину недійсним.

Згідно з ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 1, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на цих підставах вирішувати справи (п. 1). Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав визначених законом (п. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як вже зазначалось, 18.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (кредитор) та Публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (боржник), укладено угоду про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р., предметом якої визначили реструктуризацію заборгованості в сумі 66 905,71 грн. з ПДВ.

Необхідно зазначити, що підставою для визнання недійсною угоди про реструктуризацію позивач за зустрічним позовом зазначає ч. 2 ст. 203 ЦК України (наявність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності), а саме: відсутність у ТОВ «Променергоспецмонтаж» права на укладання 18.02.2016р. угоди про реструктуризацію заборгованості до договору підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р., оскільки вимогу за вказаним договором (№ 87Д(2014) ним було відступлено третій особі у справі. При цьому, повноваження директора ТОВ «Променергоспецмонтаж» ОСОБА_2 на здійснення дій від імені товариства, позивачем за зустрічним позовом не оспорюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як свідчать матеріали справи, 19.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (підрядник) та Публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (замовник), укладено договір підряду № 87Д(2014) (далі договір № 87Д(2014), відповідно до якого, в порядку та на умовах, встановлених цим договором, замовник доручає, а підрядник зобовязується виконувати технічне обслуговування і ремонт обладнання Кремнієво-перетворювальної підстанції, мереж та підстанцій.

У п. 6.1. договору № 87Д(2014) (з врахуванням додаткової угоди № 1 від 20.03.2015р.) сторони визначили, що він набирає чинності з 01.04.2014р. і діє до 01.10.2015р.

Крім цього, того ж дня 19.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (виконавець) та Публічним акціонерним товариством Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (замовник), укладено договір надання послуг № 88Д(2014) (далі договір № 88Д(2014), відповідно до якого, в порядку та на умовах, встановлених цим договором, виконавець зобовязується надати замовнику послуги по абонентському обслуговуванню переліку комплексів технічних і програмних систем і устаткування засобів вимірювальної техніки і автоматизованих систем управління технологічним процесом замовника відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору.

У п. 6.1. договору № 88Д(2014) (з врахуванням додаткової угоди № 2 від 20.03.2015р.) сторони визначили, що він набирає чинності з 01.04.2014р. і діє до 01.10.2015р.

Після припинення дії договорів № 87Д(2014) та № 88Д(2014), сторонами у справі 08.10.2015р. було складено акт звірки взаємних розрахунків за період: з 01.07.2015р. по 01.10.2015р. Згідно даних відображених у акті, розмір кредиторської заборгованості ПАТ «ЗАлК» перед ТОВ Променергоспецмонтаж станом на 01.10.2015р. складає 156 549,19 грн. Акт звірки підписаний сторонами без зауважень та скріплений їх печатками, копію акту долучено до матеріалів справи.

Згідно пояснень ТОВ Променергоспецмонтаж вказана заборгованість виникла у ПАТ «ЗАлК» внаслідок неналежного виконання останнім зобовязань за договорами № 87Д(2014) та № 88Д(2014) від 19.03.2014р. Вказані обставини позивачем за первісним позовом не спростовані.

07.12.2015р. між ТОВ Променергоспецмонтаж (перший кредитор, позивач за первісним позовом) та ПП Промобладнання (другий кредитор, третя особа у справі) було укладено договір відступлення права вимоги № 07/12/2015, відповідно до умов якого, перший кредитор відступив другому кредитору, а другий кредитор набув належне першому кредитору право вимог належного виконання наступного обовязку: сплати грошової суми в розмірі 89 643,48 грн., у якості відступлення права вимоги за договорами № 87Д(2014) від 19.03.2014р. у розмірі 26 093,48 грн. та № 88Д(2014) від 19.03.2014р. у розмірі 63 550,00 грн., укладених між ТОВ Променергоспецмонтаж та ПАТ «ЗАлК» (боржник) (п. 1 договору відступлення права вимоги № 07/12/2015).

У п. 2 договору відступлення права вимоги № 07/12/2015, перший та другий кредитор визначили, що за цим договором другий кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання зобовязання зазначеного у п. 1 цього договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні може бути передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При укладенні договору відступлення права вимоги № 07/12/2015 перший та другий кредитор чітко узгодили розмір вимоги, що передається 89 643,48 грн., у якості відступлення права вимоги за договорами № 87Д(2014) від 19.03.2014р. у розмірі 26 093,48 грн. та № 88Д(2014) від 19.03.2014р. у розмірі 63 550,00 грн.

Представник відповідача за зустрічним позовом зазначила, що після відступлення третій особі права вимоги до ПАТ «ЗАлК» в сумі 89 643,48 грн., розмір боргу останнього перед позивачем склав 66 905,71 грн.(156 549,19 грн. - 89 643,48 грн. = 66 905,71 грн.). При цьому, внаслідок відступлення права вимоги, заборгованість за договором № 88Д(2014) від 19.03.2014р. була погашена у повному обсязі, а сума боргу, що залишилась не відступленою 66 905,71 грн. є заборгованістю за договором підряду № 87Д(2014) від 19.03.2014р.

Саме цю суму боргу було реструктуризовано сторонами угодою про реструктуризацію кредиторської заборгованості від 18.02.2016р. до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р.

Позивачем за зустрічним позовом, доводи відповідача за зустрічним позовом не спростовано, не надано доказів відсутності кредиторської заборгованості перед ТОВ Променергоспецмонтаж в сумі 66 905,71 грн. на момент укладення угоди про реструктуризацію заборгованості або доказів того, що розмір боргу був інший.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не надано суду доказів недійсності оспорюваного правочину.

Сторони уклали спірний угоду 18.02.2016р. і на момент укладання угоди її зміст не суперечив приписам Цивільного кодексу України та іншим законам України і позивачем за зустрічним позовом не оспорювався, матеріали справи містять докази часткового виконання ПАТ «ЗАлК» взятих на себе зобовязань за угодою.

Слід також зазначити, що підписавши угоду про реструктуризацію кредиторської заборгованості від 18.02.2016р. до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р. позивач за зустрічним позовом тим самим висловив свою згоду щодо викладених у ній умов.

Суд звертає увагу, що позивач не посилається на існування обставин обмеження чи впливу на його волевиявлення під час укладання угоди про реструктуризацію заборгованості від 18.02.2016р. з боку третіх осіб, що свідчить про його розуміння та реальне сприйняття змісту вчиненого правочину.

Таким чином, умови угоди про реструктуризацію кредиторської заборгованості від 18.02.2016р. до договору підряду № 87 Д (2014) від 19.03.2014р. погоджені сторонами відповідно до вимог чинного законодавства та не суперечать йому, тому підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, у задоволені зустрічного позову відмовляється.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15, ідентифікаційний код юридичної особи: 00194122) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Променергоспецмонтаж (69005, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи: 36358862) 51 905 (пятдесят одна тисяча девятсот пять) грн. 71 коп. основного боргу, 482 (чотириста вісімдесят дві) грн. 56 коп. 3% річних, 674 (шістсот сімдесят чотири) грн. 94 коп. втрат від інфляції, 1 370 (одна тисяча триста сімдесят) грн. 47 коп. судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.11.2016р.

Суддя А.О. Науменко