КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р. Справа№ 925/839/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача : Бовшик М.Ю.-представник;

Від відповідача: Ганнисик О.Ю.- представник.

розглянувши апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж

на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.09.2016

у справі № 925/839/16 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Комунального підприємства "Місто"

до Канівського комунального підприємства теплових мереж

про розірвання договорів на постачання теплової енергії та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовом Комунальне підприємство "Місто" до Канівського комунального підприємства теплових мереж про розірвання договорів на постачання теплової енергії та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовані зміною вартості теплопостачання, наявністю альтернативних джерел теплопостачання та відсутністю коштів на оплату централізованого теплопостачання у кошторисі видатків підприємства.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.09.2016 по справі № 925/839/16 позовні вимоги задоволено частково.

Розірвано на майбутнє (з моменту набрання рішенням суду законної сили) договір на постачання теплової енергії №306 від 20.01.2016р., що укладений між Канівським комунальним підприємством теплових мереж та Комунальним підприємством "Місто".

Зобов'язано відповідача Канівське комунальне підприємство теплових мереж вчинити дію - відключити позивача (споживача) Комунальне підприємство "Місто" від своїх мереж централізованого опалення з відповідним документальним оформленням та оплатою своїх послуг.

Присуджено до стягнення з Канівського комунального підприємства теплових мереж на користь Комунального підприємства "Місто" 2 756,00 грн судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.09.2016 у справі №925/839/16 в частині задоволеного позову та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж у справі №925/839/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.11.2016.

03.11.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до справи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання, призначеному на 03.11.2016, представник позивача не з'явився.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.11.2016.

В судовому засіданні, призначеному на 17.11.2016, представник позивача надав пояснення по суті спору, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Канівського комунального підприємства теплових мереж, рішення Господарського суду Черкаської області від 05.09.2016 залишити без змін.

В судовому засіданні, призначеному на 17.11.2016, представник відповідача надав пояснення по суті спору, та просив задовольнити апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 повністю та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 01.10.2015 між Комунальним підприємством теплових мереж та Комунальним підприємством "Місто", було укладено договір №16 постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту 1 Договору №16 Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з постачання теплової енергії ДК 016-2010-35.30.1, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Згідно із пунктом 33 Договору № 16 у розумінні частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України цей договір укладається на період з 01.10.2015 по 31.12.2015 і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією з сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Дія договору припинена за закінченням його строку.

20.01.2016 між Комунальним підприємством теплових мереж, в особі директора Гузя Олександра Івановича, що діє на підставі Статуту та комунальним підприємством "Місто", в особі директора Шайдарова Дмитра Олександровича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір №306 на постачання теплової енергії, за умовами якого Постачальник зобов'язується у 2016 році здійснити постачання теплової енергії код Державного класифікатора 016-10-35.30.1, а Покупець прийняти і оплатити теплову енергію у відповідності до пункту 1 Договору №306.

Пунктом 10.1 Договору №306 та частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України визначено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а тому цей Договір набирає чинності з 01.01.2016 і діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що постачання теплової енергії здійснюється лише на окремо стоячу будівлю загальною площею 149,64 кв.м., яка розташована на території комунального підприємства "Місто", з метою скорочення витрат на опалення даної будівлі та економії коштів міського бюджету позивач планує перейти на альтернативне джерело опалення, для впровадження якого є технічна необхідність від'єднатися від централізованого теплопостачання.

Зі змісту наявного в матеріалах справи листа від 21.04.2016 №83 вбачається, що позивач звернувся до відповідача з проханням укласти додаткову угоду №1 до договору №306 від 20.01.2016, в якій пропонувалося пункт 10.1 викласти в новій редакції, зокрема, щодо зменшення строку дії договору.

Крім того, листами від 11.05.2016 №106, №107 у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства, неможливістю сплачувати за новими тарифами послуги постачання теплової енергії та небажанням, щоб підприємство потрапило у боргову залежність, позивач звернувся з проханням розірвати договори №16 та №306 на постачання теплової енергії у зв'язку з істотними змінами обставин, а саме підвищення тарифів на постачання теплової енергії, що призведе до збільшення ціни договорів.

Листом від 29.04.2016 № 308 відповідач відмовився розривати договір чи вносити в нього зміни з мотивів неприйнятності.

Листом від 22.08.2016 №170 позивач просив відповідача в термін до 23.09.2016 провести відключення тепломережі підприємства за адресою: м. Канів, вул. Енергетиків, 100 (вул. Леніна, 172а) від тепломережі Канівського комунального підприємства теплових мереж зі складанням акту відповідної форми або надати дозвіл на таке відключення та направити представника для підтвердження факту відключення.

Листом №585 від 22.08.2016 відповідач повідомив позивача, що не заперечує проти клопотання позивача та надає дозвіл на проведення робіт по від'єднанню від мереж централізованого опалення приміщень комунального підприємства "Місто", що знаходяться за адресою: м. Канів, вул. Енергетиків, 100. Про завершення робіт відповідач просив повідомити з метою направлення представника для складання акту про від'єднання від мереж централізованого опалення. Також відповідач вказав, що після складання акту про від'єднання від мереж не матиме заперечень щодо розірвання договорів постачання теплової енергії №16 від 01.10.2015 та №306 від 20.01.2016 за умови повного виконання всіх зобов'язань, що виникли під час їх дії.

Беручи до уваги той факт, що між КП "Місто" та КПТМ не існує акту балансового розмежування теплових мереж, а також відсутній акт про приєднання до мереж відповідача, та з огляду на те що в переліку посад згідно штатного розпису КП "Місто" не має посади та працівників, що мали б право виконувати роботи по відключенню чи від'єднанню від теплових мереж, а тому вимога про зобов'язання Канівське комунальне підприємство теплових мереж відключити комунальне підприємство "Місто" від центрального теплопостачання є цілком обґрунтованою.

Відповідно до пункту 7.4 Договору №306 від 20.01.2016 чітко визначено ряд штрафних санкцій, що застосовуються при втручанні в мережі Постачальника.

За своєю правовою природою договори на постачання теплової енергії №16 від 01.10.2015 та №306 від 20.01.2016 є договорами постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, та відповідають вимогам статті 714 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Що стосується позовної вимоги, щодо розірвання Договору на постачання теплової енергії №16 від 01.10.2015 теплової енергії №16 від 01.10.2015, колегія суддів наголошує, що між сторонами на момент звернення з позовом спору в цій частині не існувало, оскільки зобов'язання за ним припинено за закінченням строку його дії, тому в задоволенні цієї вимоги належить відмовити.

Відповідно до положень Глави 54 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Тобто, зазначеною нормою визначена ще одна обов'язкова ознака споживача теплової енергії, а саме: споживачем теплової енергії може буди особа, теплоспоживче обладнання якого (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування, тощо) через тепловий ввод приєднане, або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання", чітко визначено, що саме споживачі та постачальники теплової енергії є суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і, як наслідок, відносини у цій сфері встановлюються шляхом укладення договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Типовий договір про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії, укладається його сторонами з урахуванням норм, зокрема, Закону України "Про теплопостачання", Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10. 2007 № 1198 з урахуванням дотриманням процедури укладення договорів, визначеної главою 53 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України - у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Що стосується зобов'язання Канівського комунального підприємства теплових мереж вчинити дію, а саме відключити Комунальне підприємство "Місто" від своїх мереж централізованого опалення з відповідним документальним оформленням, пломбування входу та оплатою своїх послуг, оскільки ці дії не охоплюються умовами договору №306 і мають бути виконані за окремою господарською угодою.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Канівського комунального підприємства теплових мереж залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 05.09.2016 у справі № 925/839/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/839/16 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська