номер провадження справи 29/73/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області про передачу обєктів цивільного захисту

21.11.2016 Справа № 25/164/09

м. Запоріжжя

Кредитори:

1/ Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області (71112 м. Бердянськ Запорізької області пл. 1 Бердянської Ради, 2)

2/ Бердянський міський центр зайнятості (71100 м.Бердянськ Запорізької області вул. Комунарів, 14/2)

3/ Бердянська обєднана державна податкова інспекція (71100 м.Бердянськ Запорізької області пр. Праці, 20)

4/ Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Бердянського міського району електричних мереж (71118 м.Бердянськ Запорізької області пр. 12 грудня, 25)

5/ Товариство з обмеженою відповідальністю Едванс-Юкрейн (01001 м.Київ вул. Мала Житомирська, 9-б)

Банкрут Відкрите акціонерне товариство Азовкабель, код з ЄДР-00214511 (71101 м. Бердянськ Запорізької області вул. Кабельників, 3)

Банк, здійснюючий розрахунково-касове обслуговування боржника АБ ТАС ОСОБА_1, м. Київ

ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_2

про банкрутство

Суддя Кричмаржевський В.А.

За участю ліквідатора ОСОБА_2 та представників:

- Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області ОСОБА_3

- ВАТ «Запоріжжяобленерго» - ОСОБА_4

- Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5

- Прокуратури Запорізької області ОСОБА_6

Установив:

Згідно з постановою господарського суду Запорізької області від 04.03.2013р. у справі № 25/164/09 припинено процедуру санації боржника, визнано Відкрите акціонерне товариство Азовкабель, код з ЄДР-00214511, банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 22.12.2014р. відсторонено арбітражного керуючого ОСОБА_7 від виконання ним обовязків ліквідатора у справі та призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2.

У звязку із закінченням повноважень судді Дьоміної А.В., автоматизованою системою розподілу справ між суддями 25.10.2016р. справу №25/164/09 передано на розгляд судді Кричмаржевському В.А.

До господарського суду Запорізької області 26.09.2016р. надійшло клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області про зобовязання Бердянської міської ради прийняти належним чином оформлене рішення про подальше використання захисних споруд цивільного захисту, а саме: сховища обліковий номер - 30218, інвентарний номер - 110016, розташованого по вулиці Промисловій, 2-і в м.Бердянську; сховища обліковий № 30219, інвентарний номер - 110039, розташованого по вулиці Промисловій, 2-і в м.Бердянську; сховища - обліковий номер - 30220, інвентарний номер - 100002, розташованого по вулиці Промисловій, 2-к в м. Бердянську, які є обєктами державної власності та не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Азовкабель», в порядку, передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування».

Розгляд клопотання розглядається в межах справи № 25/164/09 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Азовкабель, код з ЄДР-00214511, та призначений на 14 листопада 2016р. о 09-50 год.

Згідно з ухвалою суду від 14 листопада 2016р. розгляд клопотання відкладений до 21 листопада 2016р. на 11-00 год.

У судовому засіданні представник заявника РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області підтримала клопотання, просить суд зобовязати Бердянську міську раду прийняти рішення про подальше використання вищезгаданих захисних споруд цивільного захисту, які є обєктами державної власності і знаходяться у даний час на балансі банкрута - ВАТ «Азовкабель».

Ліквідатор ОСОБА_2 заперечила проти задоволення клопотання РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області, мотивуючи свою позицію тим, що викладена у клопотанні проблема повинна вирішуватися не в межах справи про банкрутство, а в окремому позовному провадженні, оскільки наявний спір між РВ Фонду державного майна України по Запорізькій області та Бердянською міською радою щодо подальшого використання обєктів державного майна, яке знаходиться у власності держави в особі Фонду державного майна України. На її думку прийняття рішення міською радою щодо подальшого використання захисних споруд ніяким чином не впливає на рішення власника або органу, уповноваженому управляти державним майном, щодо розпорядження ним: повернення майна власнику або передачі на баланс чи у власність іншій особі, що саме і необхідно вирішити у межах справи про банкрутство боржника. Вважає, що у будь-якому разі на прийняття такого рішення уповноважений лише власник майна, а в даному випадку Фонд державного майна України, як орган, уповноважений управляти державним майном. Тому рішення Бердянської міської ради може навіть і не вплинути на рішення власника.

Також ліквідатор послався на вимоги частини 9 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з якою державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси. Субєкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений частиною першою статті 37 цього Закону строк приймає рішення про подальше використання цього майна.

Ліквідатор просить суд у задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України відмовити.

Проаналізувавши подане клопотання, діюче законодавство, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, ліквідатора, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У поданому клопотанні Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, посилаючись на пункт 26 частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України та ч.2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», просить суд зобовязати Бердянську міську раду прийняти належним чином оформлене рішення про подальше використання захисних споруд цивільного захисту, а саме: сховища обліковий номер - 30218, інвентарний номер - 110016, розташованого по вулиці Промисловій, 2-і в м.Бердянську; сховища обліковий № 30219, інвентарний номер - 110039, розташованого по вулиці Промисловій, 2-і в м.Бердянську; сховища - обліковий номер - 30220, інвентарний номер - 100002, розташованого по вулиці Промисловій, 2-к в м. Бердянську, які є обєктами державної власності та не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Азовкабель».

Згідно з п. 26 частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України, на яку посилається заявник у клопотанні, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) субєкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд.

Не надавши жодного документального доказу, які б свідчили про звернення до Бердянської міської ради стосовно прийняття рішення про подальше використання вищезгаданих захисних споруд цивільного захисту, які відносяться до державної власності, попереднього врегулювання цих питань з органами місцевого самоврядування, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області відразу звернулося до господарського суду з клопотанням про «зобовязання Бердянської міської ради прийняти належним чином оформлене рішення про подальше використання захисних споруд цивільного захисту».

Господарський суд такі дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області розцінює як намагання перекласти на господарський суд свої безпосередні обовязки з визначення разом з органами місцевого самоврядування подальшого використання захисних споруд цивільного захисту, які відносяться до державної власності, і які не увійшли до статутного капіталу банкрута - ВАТ «Азовкабель», та залишились на його балансі. Це при тому, що до клопотання додана лише фотокопія наказу Фонду державного майна України № 27-8 від 11.03.3015р. «Про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області» і більше жодних документальних доказів, які б свідчили про вирішення цього питання спочатку Фондом державного майна України або його територіальним органом.

Відповідно до частини 9 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси.

Субєкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений частиною першою статті 37 цього Закону строк приймає рішення про подальше використання цього майна.

Також суд вважає за необхідне зазначити і про наступне.

З моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015року у справі № 916/2019/13.

Згідно зі статтею 11128 ГПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

А згідно з частиною 8 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

За змістом вищезгаданих норм закону вищеперелічені сховища, які є обєктами державної власності і знаходяться у даний час на балансі банкрута, повинні бути передані ліквідатором в установленому порядку Фонду державного майна України або його територіальному органу, а останні повинні вирішувати питання з подальшого його використання з органами місцевого самоврядування, як це передбачено статтею 19 Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що питання, порушені у клопотанні, повинні вирішуватися не господарським судом, а Фондом державного майна України (або його територіальними органами) і органами місцевого самоврядування.

Суд також зазначає, що згідно зі статтею 22 ГПК України правом звернення до господарського суду з клопотанням наділені лише сторони у справі, але Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області не являється стороною у справі № 25/164/09 про банкрутство ВАТ «Азовкабель», м. Бердянськ Запорізької області, а тому не вправі звертатися до суду з клопотанням.

Керуючись статтями 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 10-22-05240 від 22.09.2016р.

Копію ухвали надіслати: кредиторам, боржнику, ліквідатору, Бердянській міській раді, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області, Головному територіальному управлінню юстиції у Запорізькій області, прокуратурі Запорізької області.

Суддя В.А. Кричмаржевський