ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2016 р.Справа № 916/2107/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача-1 - Гайдай Я.Ф.;

від відповідача-2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2016р.

по справі №916/2107/16

за позовом ОСОБА_4

до:

відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „КРОКУС"

відповідача-2 - ОСОБА_5

про визначення частки засновника, що підлягає сплаті при виході з Товариства та зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „КРОКУС" та ОСОБА_5, згідно з вимогами якого просив суд:

- визначити вартість частки майна ТОВ «КРОКУС ЛТД», пропорційної частці ОСОБА_4 у Статутному капіталі ТОВ «КРОКУС ЛТД» (а саме 50 % у Статутному капіталі Товариства), що підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД»;

- зобов'язати ТОВ «КРОКУС ЛТД» сплатити частку, що підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД», у порядку та строки, встановлені Статутом ТОВ «КРОКУС ЛТД» та нормами чинного законодавства України;

- заборонити ОСОБА_5 та будь-яким іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) вчиняти будь-які дії щодо чинення перешкод позивачу в процесі реалізації його наміру щодо виходу зі складу засновників ТОВ „Крокус ЛТД".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 07.06.2016 року він звернувся до ТОВ фірма „КРОКУС ЛТД" із заявою про вихід із складу товариства. Приймаючи до уваги, що відповідачі чинять перешкоди у встановленні реального стану фінансово-господарської діяльності і визначенні частки, що підлягає виплаті ОСОБА_4 при виході із складу учасників товариства, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.08.2016р. (суддя Демешин О.А.) порушено провадження у справі за даним позовом.

12.09.2016р. від відповідача-1 - ТОВ фірма „КРОКУС" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ні ТОВ „Крокус ЛТД" ні ОСОБА_5 не порушували будь-яких законних прав та інтересів позивача при його виході зі складу учасників ТОВ „Крокус ЛТД", оскільки строки виплати йому відповідної частки, пропорційної частці у статутному капіталі товариства ще не настали.

07.10.2016р. позивачем до канцелярії суду надано клопотання про призначення судової комплексної оціночної експертизи для визначення ринкової вартості майна ТОВ „Крокус ЛТД" станом на 07.06.2016р. та розміру грошової суми, що підлягає виплаті позивачу, виходячи з цієї ринкової вартості майна товариства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.10.2016р. (суддя Демешин О.А.) у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання ТОВ «КРОКУС ЛТД» сплатити частку, яка підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД», суд дійшов висновку про відсутність у відповідача-1 простроченого зобов'язання перед позивачем. До господарського суду Одеської області з позовом по цій справі позивач звернувся 04.08.2016 року. Станом як на вказану дату, так і на дату вирішення спору - не мало і не має місця порушення будь-яких прав та законних інтересів позивача, оскільки ще не сплинув встановлений Законом і Статутом ТОВ „КРОКУС ЛТД строк у 12 місяців та товариством не затверджено річний звіт за 2016 рік.

Що стосується позовної вимоги про визначення вартості частки майна ТОВ «КРОКУС ЛТД», пропорційної частці ОСОБА_4 у Статутному капіталі ТОВ «КРОКУС ЛТД» (а саме 50 % у Статутному капіталі Товариства), що підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД», то суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога не відповідає, встановленим ч. 2 ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів і, встановленим ч.2 ст.20 ГУ України, способам захисту прав суб'єктів господарювання, оскільки є лише предметом доказування щодо вимог про зобов'язання виконати певні дії (в даному випадку - сплатити вартість частки майна учаснику товариства). Фактично позовна заява в цій частині не містить будь-яких вимог до відповідачів по справі, а стосується необхідності визначення судом вартості частки майна, яка підлягає стягненню на користь учасника товариства, що вийшов із складу учасників цього товариства, - за наявності підстав для такого стягнення.

Також судом було відхилено клопотання позивача про призначення судової комплексної оціночної експертизи для визначення ринкової вартості майна ТОВ „Крокус ЛТД" з огляду на його необґрунтованість.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою відповідно до якої просить рішення господарського суду від 11.10.2016р. скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на ст.ст. 84,98,100,116,140,141,143,144,145,148 ЦК України, ст.ст. 86,87,88 ГК України, ст. 91-95 ГПК України, ст.ст.50,52,54 ЗУ «Про господарські товариства», положення Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», Постанови Пленуму ВГСУ №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та тим, що оскаржуване рішення є незаконним, протиправним та прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує на те, що господарським судом порушено принципи повноти, всебічності, неупередженості та об'єктивності встановлення усіх обставин справи.

В ході судового процесу у господарському суді Одеської області позивач заявляв клопотання про витребування фінансової звітності ТОВ „Крокус ЛТД" з метою визначення дійсної вартості підприємства та клопотання про призначення судової комплексної оціночної експертизи для визначення ринкової вартості майна ТОВ „Крокус ЛТД" станом на 07.06.2016р. та розміру грошової суми, що підлягає виплаті позивачу, виходячи з ринкової вартості майна товариства.

Проте, судом були відхилені вищезазначені клопотання з огляду на той факт, що представниками відповідачів було надано до суду копії балансів, в яких міститься інформація про вартість основних засобів ТОВ „Крокус ЛТД". Суд першої інстанції вважав, при відхилені клопотання позивача та при винесені оскаржуваного рішення що наданої відповідачем інформації достатньо для визначення вартості майна ТОВ та встановлення вартості частки, що підлягає сплаті позивачу при його виході з ТОВ, не зважаючи на те, що позивачем суду першої інстанції у судовому засіданні були надані матеріали, що свідчать про надання відповідачами недостовірної інформації щодо дійсної вартості майна підприємства.

Апелянт зазначає, що до сьогоднішнього дня повноцінних загальних зборів учасників ТОВ „Крокус ЛТД" з приводу вирішення питань щодо виходу позивача зі складу засновників товариства, не проведено, не визначено об'єктивного фінансово-господарського стану Товариства та не визначено частки позивача, що підлягатиме до сплати при його виході зі складу засновників ТОВ „Крокус ЛТД", що прямо порушує права та законні інтереси позивача, як засновника господарського товариства, який має намір вийти з нього.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „КРОКУС" зареєстроване Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської ради районної ради народних депутатів м.Одеси № 577 від 21.05.1993року.

Засновниками товариства є ОСОБА_4 (Позивач) та ОСОБА_5 (Відповідач 2) з рівними частками (по 50% кожний) у Статутному капіталі ТОВ фірма „Крокус".

Позивач зазначає, що 07.06.2016р. останнім, згідно норм чинного законодавства України та Статуту ТОВ „Крокус ЛТД, подана заява про вихід з товариства. Приймаючи до уваги, що відповідачі чинять перешкоди у встановленні реального стану фінансово-господарської діяльності і визначенні частки, що підлягає виплаті ОСОБА_4 при виході із складу учасників товариства, позивач звернувся до суду з вищевикладеними позовними вимогами.

Відповідно до пункту «в» ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товаритсва.

Статтею ст. 148 ЦК України встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Вихід учасника з товариства здійснюється на підставі заяви. Якщо учасником є фізична особа, заява має бути нотаріально посвідчена. Від учасників - юридичних осіб вимагається рішення повноважного органу. Як правило, рішення про участь у господарських товариствах та вихід з них належать до компетенції загальних зборів.

Згідно ст. 54 Закону України „Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Пунктами 20.1 та 20.3. Статуту ТОВ фірма „КРОКУС" визначено, що учаснику, який виходить або виключається з товариства, сплачується вартість майна товариства, пропорційна його частці у Статутному капіталі, а також належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу (виключення) Всі розрахунки проводяться в національній валюті України, якщо збори учасників не постановлять інше.

Виплата проводиться після затвердження річного звіту в строк до 12 місяців з дня подачі заяви про вихід.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав заяву про вихід зі складу ТОВ „КРОКУС ЛТД" 07.06.2016 року, зобов'язання товариства перед позивачем має виникнути лише після затвердження річного звіту ТОВ „КРОКУС ЛТД" за 2016р. та протягом 12 місяців з дня виходу.

До господарського суду Одеської області позивач звернувся 04.08.2016 року. Тобто, як на дату звернення з позовом, так і на дату вирішення спору - не мало і не має місця порушення будь-яких прав та законних інтересів позивача, оскільки ще не сплинув встановлений Законом і Статутом ТОВ «КРОКУС ЛТД» строк у 12 місяців та товариством не затверджено річний звіт за 2016 рік.

Господарським судом підставно відмовлено позивачеві в частині позовних вимог щодо зобов'язання ТОВ «КРОКУС ЛТД» сплатити частку, яка підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД», оскільки у відповідача-1 відсутнє прострочене зобов'язання перед позивачем.

Щодо позовної вимоги про визначення вартості частки майна ТОВ «КРОКУС ЛТД», пропорційної частці ОСОБА_4 у Статутному капіталі ТОВ «КРОКУС ЛТД» (а саме 50 % у Статутному капіталі Товариства), що підлягає виплаті ОСОБА_4 при його виході зі складу Засновників ТОВ «КРОКУС ЛТД», то вказана позовна вимога не відповідає, встановленим частиною 2 статті 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів і, встановленим ч.2 ст.20 ГУ України, способам захисту прав суб'єктів господарювання, оскільки є лише предметом доказування щодо вимог про зобов'язання виконати певні дії (в даному випадку - сплатити вартість частки майна учаснику товариства). Фактично позовна заява в цій частині не містить будь-яких вимог до відповідачів по справі, а стосується необхідності визначення судом вартості частки майна, яка підлягає стягненню на користь учасника товариства, що вийшов із складу учасників цього товариства, - за наявності підстав для такого стягнення.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині, оскільки вона не відповідає способам захисту порушеного права.

Позовні вимоги в частині заборони ОСОБА_5 та будь-яким іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) вчиняти будь-які дії щодо чинення перешкод позивачу в процесі реалізації його наміру щодо виходу зі складу засновників ТОВ „Крокус ЛТД", також, не відповідають, встановленим ст.16 ЦК України та ст..20 ГК України способам захисту цивільних прав та інтересів і способам захисту прав суб'єктів господарювання.

Такі вимоги щодо заборони відповідачеві вчиняти певні дії та заборони іншим особами вчиняти дії, що стосуються предмету спору - відносяться до способів забезпечення позову, передбачених ч.1 ст.67 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ні в позовній заяві, ні під час розгляду справи в господарському суді - не заявлялось заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

А тому господарським судом було підставно відмовлено і в задоволенні вимоги про заборону ОСОБА_5 та будь-яким іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) вчиняти будь-які дії щодо чинення перешкод позивачу в процесі реалізації його наміру щодо виходу зі складу засновників ТОВ „Крокус ЛТД".

Судова колегія вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги позивача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови, оскільки скаржником не доведено порушення відповідачами норм чинного законодавства та Статуту товариства.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду одеської області від 11.10.2016 року у даній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2016р. у справі 916/2107/16 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран