РІШЕННЯ

08.11.2016Справа №910/17387/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17387/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», м. Чорноморськ,

до корпорації «Феномен», м. Київ,

про визнання незаконними та неправомірними дій та рішення про призначення керівника,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 24.06.2016 № 237);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 31.10.2016 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до корпорації «Феномен» (далі - Корпорація) про визнання незаконними та неправомірними дій та протоколу від 18.07.2016 № 18/07/16 загальних зборів ради Корпорації щодо змін, повязаних із призначенням керівником юридичної особи, а саме відповідача, ОСОБА_3, які прийняті товариством з обмеженою відповідальністю «Бритиш Юкрейн» (далі ТОВ «Бритиш Юкрейн») і товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-Інвест Компані» (далі ТОВ «Мегаполіс-Інвест Компані»).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 08.11.2016.

08.11.2016 відповідач подав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 08.11.2016 надав пояснення по справі; просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору; просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 08.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.07.2016 відбулися загальні збори ради Корпорації, на яких було прийнято рішення про звільнення з посади президента ОСОБА_4 за згодою сторін і призначення на вказану посаду ОСОБА_3, яке оформлено протоколом від 18.07.2016 № 18/07/16.

Позивач просить суд визнати незаконними та неправомірними дії та протокол від 18.07.2016 № 18/07/16 загальних зборів ради Корпорації щодо змін, повязаних із призначенням керівником юридичної особи, а саме відповідача, ОСОБА_3, які прийняті ТОВ «Бритиш Юкрейн» і ТОВ «Мегаполіс-Інвест Компані».

Позов мотивовано тим, що:

- відповідачем до Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) були подані неналежним чином оформлені документи для реєстрації змін пов'язаних із зміною керівника юридичної особи, всупереч чіткому переліку зазначеному у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;

- протокол від 18.07.2016 №18/07/16 не містить печатки юридичної особи-засновника, що є підставою вважати, що рішення, яке приймалось ТОВ «Бритиш Укрейн» не є належним чином прийнятим та не засвідчено печаткою цієї юридичної особи;

- на протоколі від 18.07.2016 №18/07/16 відсутня печатка самої юридичної особи, а саме Корпорації, що теж є грубим порушенням чинного законодавства України;

- Банком і відповідачем (позичальник) 30.09.2011 було укладено кредитний договір № 00356/К (далі - Кредитний договір);

- позивач повністю виконав свої зобовязання за Кредитним договором, в свою чергу позичальник протягом дії Кредитного договору систематично порушував свої зобовязання з повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, з порушенням строків встановлених Кредитним договором;

- відповідно до підпункту 3.3.3 пункту 3.3 Кредитного договору позичальник зобовязався не вчиняти дій, які можуть призвести до невиконання своїх зобовязань за Кредитним договором або договорами, укладеними в забезпечення зобовязань позичальника;

- згідно з підпунктом 3.3.11 пункту 3.3 Кредитного договору про зміну місцезнаходження, внесення змін в установчі та реєстраційні документи, або зміну інших даних, які можуть істотно вплинути на виконання Кредитного договору, позичальник зобовязаний повідомити Банк протягом 3-х календарних днів та надати відповідні документи, які підтверджують зміни;

- порушуючи умови Кредитного договору, Корпорація жодним чином не повідомила Банк про зміни у складі засновників позичальника, а також про призначення керівником відповідача ОСОБА_3 та провела зазначені дії які, зокрема, свідчать про намір відповідача не виконувати свої зобовязання за Кредитним договором;

- відповідно до підпункту 3.3.12 пункту 3.3 Кредитного договору про заплановані зміни в структурі управління та складу засновників позичальника, а також про майбутню реорганізацію (шляхом злиття, приєднання, поділу/виділення, перетворення) або ліквідацію, позичальник зобовязаний повідомити Банк негайно та включити представника Банку до складу ліквідаційної комісії для забезпечення майнових інтересів Банка за Кредитним договором;

- зазначеними діями Корпорації з невиконання та систематичного порушення взятих на себе зобовязань за Кредитним договором, на думку позивача, Банку спричиняються збитки і порушуються його права та охоронювані законом інтереси.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, та відповідність протоколу та оформленого ним рішення вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Позивач не визначає чим саме були порушені його права та законні інтереси і взагалі не визначає, які саме права та законні інтереси порушені.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського кодексу України (далі ГК України) корпорацією визнається договірне об'єднання, створене на основі поєднання виробничих, наукових і комерційних інтересів підприємств, що об'єдналися, з делегуванням ними окремих повноважень централізованого регулювання діяльності кожного з учасників органам управління корпорації.

Відповідно до частин першої та другої статті 98 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (частина пята статті 98 ЦК України).

Відповідно до пункту 20 постанови пленуму від 24.10.2008 № 13 Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 ГК України.

Таким чином, вимога Банку про визнання незаконним протоколу суперечить чинному законодавству України.

Що ж до посилань позивача на невиконання Корпорацією умов Кредитного договору, які полягають у неповідомленні Банку про проведення зборів та зміну президента, то слід вказати таке.

Невиконання умов Кредитного договору відповідачем не тягне за собою визнання рішення про зміну керівника юридичної особи Корпорації.

Невиконання умов Кредитного договору не є підставою для визнання недійсним рішення юридичної особи, яке стосується звільнення президента за угодою сторін і призначення нового керівника.

Банк не є учасником (засновником) Корпорації, не має корпоративних прав, а тому у позивача відсутня можливість впливати на прийняття відповідачем рішень, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів.

Стосовно посилань позивача на невідповідність оспорюваного протоколу вимогам чинного законодавства України, то вони є безпідставними, виходячи з такого.

Відсутність на протоколі печаток Корпорації та ТОВ «Бритиш Юкрейн» не свідчать про те, що рішення, яке було прийнято на загальних зборах є незаконним.

Посилання на лист Міністерства юстиції України від 07.10.2004 № 31-32/1761 є необґрунтованим, оскільки лист не є джерелом права, а носить розяснювальний характер та адресований управлінням юстиції ще у 2004 році.

Крім того, слід зазначити, що позивачем документально не підтверджено те, що Відділ прийнявши протокол та провівши державну реєстрацію змін порушив вимоги чинного законодавства України.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини пятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 15.11.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук