ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2016 р.Справа № 924/823/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський РЕМ, м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Мукша Китайгородська Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 16262,53 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача - Гріх Л.В., представник згідно довіреності №16 від 25.12.2015р.

від відповідача - не з'явився.

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановив: позивач публічне акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" в особі Кам'янець-Подільського міського району електромереж звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості за перевищення договірної величини в розмірі 27262,53 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №963 від 10.09.2010 року.

Ухвалою суду від 31.08.2016р. порушено провадження у справі. Ухвалою суду від 25.10.2016р. прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог з 27 262,53 грн. до 19 262,53 грн. та продовжено строк розгляду справи на 15 днів (до 15.11.2016р. включно).

Представник позивача з'явився в судове засідання 10.11.2016р., подав заяву (05-08/2490/16 від 10.11.2016р.) про зменшення позовних вимог, у зв'язку з частковою сплатою боргу, в якій просить суд стягнути з відповідача 16262,53 грн. заборгованості. Дана заява не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України та приймається судом.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав, про причини неявки та неподання доказів не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та ЄДРЮО, ФОП та ГФ. Ухвали суду від 31.08.2016 р., 13.09.2016 р., 25.10.2016 р. повернуті на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку - "за закінченням терміну зберігання". При цьому судом враховуються положення ст. 64 ГПК України, п. 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

10.09.2010р. між ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" в особі Кам'янець-Подільського міського РЕМ (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір №963 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності.

Згідно з п.1. договору постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 28 кВт., а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Постачальник зобов'язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток №1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за 5 днів до введення їх в дію (п.п. 2.2.2., 2.2.3. договору).

Споживач, в свою чергу, зобов'язується виконувати умови договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки 16 годин на добу, д днів на тиждень; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків 10, 3 „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (п.п.2.3.1., 2.3.2, 2.3.3. договору).

Пунктом 4.2.2. договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт/год і більше.

Відповідно до п. 5.1. договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу). У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п. 5.1. договору обсягів (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Згідно з п. 7.1. договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ відповідно до додатку 2 „Перелік місць установки розрахункових електролічильників". У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником розрахунково згідно з вимогами додатка 10 „Порядок розрахунків.

Згідно п. 9.1 договору додатки до цього договору: 1, 2, 3, 5, 7, 10, 11, 12, а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності є невід'ємними частинами цього договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

Даний договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

25.11.2015р. сторонами підписано додаток №1 до договору №963 від 10.09.2010р. "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2016р.", згідно якого на лютий 2016р. встановлено 5000 тис. кВт.год. електроенергії.

З заяви ФОП ОСОБА_1 №963 на коригування в зв'язку з збільшенням обсягів робіт вбачається, що відповідач просить збільшити договірну величину споживання електричної енергії в лютому 2016р. до рівня 15000,00 тис. кВт. год.

Згідно акту про використану електроенергію від 20.02.2016р. зафіксовано показники лічильників: попередній показ - 8868, останній показ - 42238 (різниця показів складає 33370).

Як вбачається із рахунку-фактури №963 від 22.02.2016р. про оплату спожитої електричної енергії, відповідачем за лютий 2016р. було спожито 34537 кВт.год.

Враховуючи, що відповідачем було перевищено договірні величини споживання електроенергії, 03.03.2016р. позивачем було виставлено рахунок №963 про оплату за перевищення споживання електроенергії за лютий 2016р. на суму 37262,53 (перевищення становить 19537 кВт.год.)

03.03.2016р. позивач звертався до відповідача з претензією про погашення заборгованості.

Відповідно до акту звірки між Кам'янець-Подільським РЕМ та ФОП ОСОБА_1 наданих позивачем, відповідачем 29.04.2016р. частково погашено заборгованість за перевищення договірних величин в розмірі 5000,00 грн., 25.07.2016р. - 5000,00 грн., всього погашено 10000,00 грн., так залишок заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії склав 27262,53 грн.

В зв'язку з частковим виконанням договірних зобов'язань позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача залишку заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії (з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог від 24.10.2016р. та від 10.11.2016р.) в розмірі 16262,53 грн.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2010р. між ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" в особі Кам'янець-Подільського міського РЕМ (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений договір №963 про постачання електричної енергії юридичним та фізичним особам-суб'єктам підприємницької діяльності, за умовами якого позивач здійснює передачу та постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач оплачує позивачу спожиту електроенергію.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергію, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. №28 (далі Правила) договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Статтею 1 Закону України „Про електроенергетику" передбачено, що постачання електричної енергії є надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно із п. 10.2 Правил Споживач електричної енергії зобов'язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.10.3 Правил Споживач зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про: порушення схеми розрахункового обліку електричної енергії, несправності в роботі автоматизованих систем обліку і розрахункових засобів обліку, що належать споживачу за ознакою права власності, користування, повного господарського відання або встановлені на території споживача; виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Статтями 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Підпунктом 5.1. договору („Порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності) передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 30 вересня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Судом враховується, що сторонами було погоджено обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2016р., шляхом підписання додатку №1 від 25.11.2015р. Відповідно до вказаного додатку, на лютий 2016р. відповідачу встановлено обсяг договірної величини споживання електричної енергії на рівні 5000,00 тис. кВт.год.

У лютому 2016р. ФОП ОСОБА_1 подано заяву №963 на коригування (в зв'язку з збільшенням обсягів робіт) договірної величини споживання електричної енергії в лютому 2016р. до рівня 15000,00 тис.кВтгод.

Однак, як вбачається з акту про використану електричну енергію від 20.02.2016р. та рахунку-фактури №963 від 22.02.2016р. відповідачем в лютому 2016р. було спожито 34537 кВт.год., тобто перевищено договірну величину споживання електричної енергії на 19537 кВт.год.

Відповідно до п. 6.16. Правил обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Згідно з ч.6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Аналогічні положення містяться в п. 4.2.2. укладеного між сторонами договору.

Враховуючи, що відповідачем було перевищено договірні величини споживання електроенергії, 03.03.2016р. позивачем було виставлено рахунок №963 про оплату за перевищення споживання електроенергії за лютий 2016р. на суму 37262,53 (за перевищення 19537 кВт.год.).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач погасив заборгованість за перевищення договірних величин лише частково на суму 21 000,00 грн., чим утворив заборгованість в розмірі 16 262,53 грн.

Згідно зі ст. ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до абз.1 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги про стягнення 16262,53 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький за дорученням якої діє Кам'янець-Подільський міський РЕМ, м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Мукша Китайгородська Кам'янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 16262,53 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, індиф. код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Кам'янець-Подільського міського району електромереж (32300, Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, Голосківське шосе, 8, код 22764672) 16 262,53 грн. (шістнадцять тисяч двісті шістдесят дві гривні 53 копійки) боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повний текст складено 14.11.2016р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (АДРЕСА_1).- рекомендованим листом з повідомленням.