РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа № 924/580/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Божко В.П.

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.16 р. у справі № 924/580/16

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Шепетівка, Хмельницька область

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький

про стягнення 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. у справі №924/580/16 (суддя Магера В.В.) у позові Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про стягнення 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. у справі №924/580/16 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 08.08.2016 р. у справі №924/580/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу.

В апеляційній скарзі Державне територіально-галузеве об'єднання „Південно-Західна залізниця" посилається на ту обставину, що господарський суд Хмельницької області порушив норми матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, судом першої інстанції не вірно враховано, що права та охоронювані законом інтереси Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» в даному випадку не були порушені, оскільки по договору оренди №900 від 09.06.2009 останній є Балансоутримувачем державного майна, тому повинен отримувати кошти за користування для утримання майна у належному стані.

Також, судом першої інстанції помилково встановлено, що заборгованість по орендній платі згідно договору оренди від 09.06.2009 № 900 вже стягнута із ФОП ОСОБА_2 згідно судових рішень від 10.02.2015 у справі №924/1829/14 та від 28.10.2015 по справі №924/1645/15. Однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки по вказаним рішенням стягнено борг по орендній платі регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області, а не борг по орендній платі, що підлягає до сплати Балансоутримувачу.

Крім того, скаржник звертає увагу апеляційного суду, що відповідач визнав основну суму боргу та не заперечував проти стягнення коштів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 р. апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

14.09.2016 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. без змін.

Представник Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" - Божко В.П. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування власної правової позиції, а також надав пояснення, щодо нарахованої пені відповідно до умов договору оренди №900 від 09.06.2009р.

У судове засідання представники відповідача та третьої особи не з'явилися хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве об'єднання „Південно-Західна залізниця", м. Київ звернулося до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою про стягнення із відповідача - ФОП ОСОБА_2 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу, посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань по договору оренди від 09.06.2009р. №900.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. у справі №924/580/16 у позові Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про стягнення 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу - відмовлено.

Колегія суддів, переглянувши справу в апеляційному розгляді, встановила наступне.

Державне територіально-галузеве об'єднання „Південно-Західна залізниця" згідно з Статутом, є статутним територіально-галузевим об'єднанням, заснованим на державній власності, яке належить до сфери управління міністерства транспорту України, та підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно із Витягом із ЄДР від 16.02.2016р. №21700375.

До складу Залізниці входять дирекції залізничних перевезень, галузеві служби, інші відособлені структурні підрозділи та юридичні особи згідно з додатком №1 до Статуту.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.11.2003р. та значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно із Спеціальним витягом від 24.06.2016р. №22048325.

09.06.2009р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної форми власності №900, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно - нежитлове приміщення площею 1043,6 кв.м, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3, що належить до державної власності і перебуває на балансі Козятинської дистанції електропостачання. (п.1.1 договору).

Згідно п.3.1 договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - березень 2009р. - 3850,00грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Орендна плата сплачується щомісячно до 12 числа місяця наступного за звітним у співвідношенні: 70% до державного бюджету, 30% балансоутримувачу (п.3.6 договору).

Згідно п. 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п.3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш як 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% суми заборгованості.

Строк дії договору до 08.05.2012р. ( п.10.1 договору).

Відповідно до акт приймання-передавання індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 09.06.2009 р. орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування індивідуально визначене (нерухоме) майно - нежитлове приміщення площею 1043,6 кв.м, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_3, що належить до державної власності і перебуває на балансі Козятинської дистанції електропостачання. Вартість якого згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31.01.2009 р. становить 746 822,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення їдальні.

08.06.2012р. між орендарем та орендодавцем укладено Додатковий договір, відповідно до якого дійшли згоди змінити умови Договору оренди №900 від 09.06.2009р., зокрема пункти 3.1., 10.1 договору викладено у такій редакції: орендна плата за базовий місяць оренди - травень 2012 року - 4621,07 грн. Цей договір продовжено строк на 2 роки 11 місяців, що діє з 9 травня 2012 року по 8 квітня 2015 року включно.

06.08.2014р. між орендарем та орендодавцем укладено Додатковий договір, відповідно до якого дійшли згоди змінити умови Договору оренди №900 від 09.06.2009р., зокрема пункти 1.2, 2.3 договору викладено у такій редакції: майно передається в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи на площі 1021,10 м2 та розміщення пекарні на площі 22,5 м2. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку.

Пункт 3.1 договору викладено у новій редакції, згідно якої орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, із змінами та доповненнями та з урахуванням конкурсної надбавки, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - червень 2014 року - 6998 грн. 59 коп., а у п.3.3 договору зазначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

12.02.2015 р. згідно акту приймання-передачі індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить державній власності вбачається, що згідно п.10.8 договору від 09.06.2009р. №900 орендар (ФОП ОСОБА_2В.), а балансоутримувач (ДТГО „Південно-Західна залізниця" в особі Козятинської дистанції електропостачання) прийняв частину підвального нежитлового приміщення площею 138,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Також, згідно акту від 08.04.2015р. приймання-передачі індивідуально визначеного майна відповідно до п.10.8 договору оренди від 09.06.2009р. №900 відповідач повернув, а балансоутримувач прийняв приміщення площею 1043,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_3.

31.07.2015р. ДТГО „Південно-Західна залізниця" звернувся до ФОП ОСОБА_2 з претензією №88, згідно якої просить у 7-денний термін погасити заборгованість в сумі 46 226,71 грн. по договору №900 від 09.06.2009р.

Враховуючи вище викладене, Державне територіально-галузеве об'єднання „Південно-Західна залізниця" звернулося до суду із позовом про стягнення із відповідача - ФОП ОСОБА_2 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу, посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань по договору оренди від 09.06.2009р. №900.

Колегія суддів апеляційного суду, надавши оцінку наявним у справі доказам, врахувавши надані суду пояснення вважає помилковим висновок господарського суду, щодо відмови у задоволені позовних вимог, оскільки судом надано невірну оцінку обставинам справи.

Зокрема, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності у Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" права звернення до господарського суду з цим позовом, оскільки за договором оренди №900 від 09.06.2009р. останнє є балансоутримувачем орендованого державного майна, а орендарем визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області. За висновком суду першої інстанції право на звернення до суду із даним позовом про стягнення із відповідача - ФОП ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі належить лише стороні договору оренди, а саме: регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області. Не погоджуючись з таким висновком, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Як передбачено статтею 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Таким чином, зважаючи на наявність порушеного права позивача, яке полягає у неотриманні матеріального блага у вигляді частини передбаченої договором орендної плати за орендоване державне майно, передбаченого п.3.1,3.6 договору, колегія суддів не погоджується з думкою суду першої інстанції про відсутність у позивача права заявити позов про стягнення боргу.

При цьому колегія суддів вважає, що Державне територіально-галузево об'єднання „Південно-Західна залізниця" є належним позивачем, оскільки є юридичної особою за законодавством України, і незважаючи на те, що у преамбулі договору оренди сторонами цього договору визначено лише орендодавця і орендаря, слід враховувати, що умовами договору оренди передбачені права не тільки цих сторін, а також Балансоутримувача - Козятинської дистанції Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця». З огляду на наведене, колегія судів приходить до висновку, що оскільки порушено охоронюваний законом інтерес балансоутримувача, Державне територіально-галузеве об'єднання „Південно-Західна залізниця" вправі звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди №900 від 09.06.2009 р.

Також колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення заборгованість по орендній платі згідно договору оренди від 09.06.2009 № 900, враховуючи наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст.179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди майна, що належить до державної власності.

Оренда державного майна є різновидом майнового найму, яка регулюється спеціальними нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", так і нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 759 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 18 та 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному об'ємі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Судом встановлено, що відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення (акт приймання - передавання майна від 09.06.2009р.) і зобов'язаний був сплачувати орендну плату згідно погодженого між сторонами порядку.

Відповідно до п.3.6. договору оренди №900 орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним місяцем відповідно до розподілу, установленому Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду нормативних документів, за який здійснюється платіж у співвідношенні: 70% до державного бюджету, 30% балансоутримувачу (п.3.6 договору).

Позивач звертаючись до суду першої інстанції зазначив, що відповідач не виконував зобов'язань за договором щодо своєчасного внесення орендної плати, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати орендної плати.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що заборгованість з орендної плати згідно договору оренди від 09.06.2009 № 900 вже стягнута із ФОП ОСОБА_2 згідно судових рішень господарського суду Хмельницької області від 10.02.2015 у справі №924/1829/14 та від 28.10.2015 у справі №924/1645/15.

Однак, дослідивши зазначені вище судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що цими рішеннями господарського суду стягнуто лише частину боргу по орендній платі на користь державного бюджету в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області у розмірі передбачених договором оренди 70%, які і були заявлені до стягнення у межах цих розглянутих судом позовів. Та частина боргу по орендній платі у розмірі 30%, яка підлягала стягненню на користь Балансоутримувача, до стягнення заявлена не була.

Такий висновок підтверджується також листом РВ ФДМУ по Хмельницькій області від 13.10.2016р. № 10-08-02841, направлений на адресу апеляційного суду, яким третя особа підтверджує, що за вказаними вище рішеннями борг стягнуто лише на користь державного бюджету (т. 2, а.с. 19).

З розрахункових та платіжних документів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що відповідач сплачував орендну плату несвоєчасно, в результаті чого на дату закінчення Договору утворилася заборгованість в сумі 36 226,71 грн.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 36 226,71 грн. заборгованості по орендній платі обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню, крім того сам відповідач визнав основну суму боргу та не заперечував проти стягнення коштів.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 12875,12 грн. пені та 3 622,67 грн. штрафу, судом враховується наступне.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею) (ст.546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючи визначені умовами договору строки розрахунків, зважаючи на дати та суми проведених відповідачем оплат, колегія суддів ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 р. зобов'язала позивача надати розрахунок нарахованої пені.

15.11.2016 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшов розрахунок пені, з якого вбачається, що розмір пені складає 3 671,18 грн., однак перевіривши наданий розрахунок колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення зазначеної суми враховуючи наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Пунктом 4 ст.267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне застосувати позовну давність в один рік.

Позов було подано 22.06.2016, отже з врахуванням позовної давності, суд вважає за необхідне стягувати пеню починаючи з 22.06.2015р.

За розрахунком, який був здійснений апеляційним судом з врахуванням застосованого строку позовної пеня становить 1242,99 грн.

Окрім того, вивчивши розрахунки нарахування штрафу в розмірі 3 622,67 грн. внаслідок порушення строків оплати за договором №900 від 09.06.2009 р., колегія суддів встановила, що нарахування штрафу здійснено вірно.

Разом з тим, відповідно до п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правом на зменшення неустойки в порядку ст.83 ГПК наділений не лише суд першої інстанції, але - і апеляційний господарський суд, оскільки апеляційний суд відповідно до ст.ст.99, переглядає справи за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснив, що вирішуючи, в тому й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Встановивши причини невиконання відповідачем грошового зобов'язання та надавши належну оцінку тяжкого фінансового становища відповідача окрім того, врахувавши, розмір суми основного боргу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу на 50%. Відтак розмір нарахованої пені з 1242,99 зменшено до 621,50 грн., а штрафу з 3622,67 грн. зменшено до 1811,34 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача 1 086,80 грн. 3% річних.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відтак, колегією суддів встановлено, що нараховані Державним територіально-галузевим об'єднанням „Південно-Західна залізниця" 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства, та є арифметично вірними.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 104 ГПК України, апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднанням „Південно-Західна залізниця" на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2016 р. у справі №924/580/16 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати частково. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,83,99,101,103,104,105,109,110 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.16 р. у справі №924/580/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області скасувати частково.

Прийняти нове рішення, яким позов Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 53 811,30 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі, 12 875,12 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 3 622,67 грн. штрафу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ - 30, вул. Лисенко, буд.6 ) 39 746,35 грн. заборгованості, з яких 36 226,71 грн. боргу по орендній платі 621,50 грн. пені, 1 086,80 грн. 3% річних, 1 811,34 грн. штрафу.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання „Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ - 30, вул. Лисенко, буд.6 ) 1017,82 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 1119,61 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті позову відмовити.

Видачу наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

Справу №924/580/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.