ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Справа № 915/2068/15

За позовом: Приватного підприємства "ЛУБ'ЯНСЬКЕ"

54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 65

до відповідача: Фермерське господарство "ГОРИЗОНТ"

57001, Миколаївська обл., Веселинівський р-н,

смт. Веселинове, вул. Богданова, 31

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1

57024, Миколаївська обл., Веселинівський р-н, с. Луб'янка

про: визнання недійсним договору

Суддя О.Г. Смородінова

Представники сторін:

від позивача: Гусак О.М., за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

Від ІІІ особи: не з'явився.

Суть спору:

Позивач 10.12.2015 року звернувся до господарського суду з позовом визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 17.11.2014р., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, укладений між ПП "ЛУБ'ЯНСЬКЕ" та ФГ "ГОРИЗОНТ".

Позовні вимоги грунтуються на підставі норм ст.ст. 203, 207, 215 Цивільного кодексу України та мотивовані тим, що позивач, від імені якого на час укладання оспорюваного договору земельної ділянки діяла директор ОСОБА_3, не підписував вищевказаний договір суборенди земельної ділянки із відповідачем, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення орендаря на передачу в суборенду земельної ділянки, а також про порушення вимог законодавства щодо письмової форми договору.

Відповідач у відзиві (вх. 19.01.2016 року) просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що належних та допустимих доказів того, що всі три екземпляри договору суборенди не підписувались директором господарства ОСОБА_3 позивачем не надано.

Третя особа без самостійних вимог 18.01.2016р. надала письмові пояснення в яких вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору суборенди не підлягають задоволенню та повідомляє суд про отримання плати за користування його земельною ділянкою від ФГ «Горизонт» протягом серпня-грудня 2015 року 6000,00 грн., кукурудзи на 2400,00 грн., соняшника на 1600,00 грн.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 64 від 01.02.2016 року "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 915/2068/15" справу № 915/2068/15 було призначено на повторний автоматичний розподіл справ та розподілено на суддю Смородінову О.Г.

Ухвалою від 14.04.2016 року господарський суд задовольнив клопотання позивача, призначив по данній справі почеркознавчу експертизу та зупинив провадження у справі до отримання експертного висновку. Матеріали справи були скеровані до експертної установи.

Судом неодноразово поновлювалось провадження по справі для витребування у сторін додаткових доказів за клопотаннями експерта.

08.11.25016 року до господарського суду від експертної установи повернулись матеріали справи № 918/2068/15 з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи № 1687 від 01.11.2016 року, відповідно до ст. 13 Закону України «Про судову експертизу».

20.10.2016 року в період знаходження справи у процедурі експертного дослідження від позивача надійшло письмове клопотання в якому підприємство просить суд зупинити провадження у справі до вирішення Господарським судом Миколавської області справи № 915/1981/15 за позовом Приватного підприємства "Луб'янське" до відповідача ОСОБА_4 господарства "Горизонт", III особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 (кадастровий номер НОМЕР_2) та договору суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 (кадастровий номер НОМЕР_1), оскільки ці справи розглядаються одночасно та докази, які містять зразки підписів гр. ОСОБА_3 подавались позивачем до цієї справи. За ухвалою господарського суду по справі № 915/1981/15 08.08.2016 року судом за клопотанням позивача було призначено почеркознавчу та технічну експертизи.

Дослідивши вказане клопотання позивача, суд дійшов висновків про відмову у його задоволенні з причин його необґрунтованості та невідповідності вимогам ст. 79 ГПК України.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

17.11.2016 року суд за результатами розгляду справи, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами срави, вислухавши представників сторін, суд -

встановив:

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 21.04.2003р. фізичній особі ОСОБА_7 на праві власності належить земельна ділянка площею 6,71га в межах Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

15.03.2010 року між ОСОБА_7 (орендодавець) та Приватним підприємством "Луб'янське" (орендар) було укладено договір оренди землі, згідно з предметом якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 6,71га, яка знаходиться на території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

Цей договір укладено на 15 років, починаючи з дати державної реєстрації (п.8).

Договір зареєстрований у Веселинівському реєстраційному окрузі «Центр ДЗК» в Миколаївській області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.07.2010 року за № 041048000.

Факт передачі земельної ділянки в оренду підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 05.07.2010 року, підписаним сторонами.

17 листопада 2014 року між Приватним підприємством "Луб'янське" (орендар) та ОСОБА_4 господарством "Горизонт" (суборендар) було укладено договір суборенди земельної ділянки, згідно з предметом якого орендар надає, а суборендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 6,71га, розташовану в межах території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, яка належить громадянину ОСОБА_7 - орендодавцю за основним договором на праві приватної власності на підставі Державного акту Серії НОМЕР_3 від 21.04.2003 року.

Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4 (п. 2 договору суборенди).

Відповідно до п. 8 договір укладено на строк 10 років і 7 місяців, та діє до припинення дії основного договору: до 02 липня 2025 року.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права договір оренди суборенди земельної ділянки площею 6,71га кадастровий номер НОМЕР_4 зареєстровано 21.01.2015 року Реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (спр. арк. 125, І том).

Факт передачі даної земельної ділянки у суборенду підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, підписаним та скріпленим печатками обох сторін (спр. арк. 79, І том).

Предметом данного позову у цій справі є визнання недійсним договору субпідряду земельної ділянки, підставою недійсності правочину позивачем визначено відсутність волевиявлення учасника правочину (позивача) на укладання спірного договору.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, проаналізувавши обставини справи згідно з вимогами чинного законодавство, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків:

За даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.11.2014 року (дата укладення договору суборенди) особою, яка уповноважена представляти ПП "Луб'янське" була керівник, підписант ОСОБА_3 (обмежень не має) (спр. арк. 9-10, том І).

Відповідно до Висновку експерта № 458 від 28.04.2015 року судової почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВ України в Миколаївській області, підписи від імені ОСОБА_3 у договорі суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 між ПП "Луб'янське" в особі директора ОСОБА_3 та ФГ "Горизонт" в особі голови ОСОБА_8 в реєстраційній справі на ім'я ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_5; ОСОБА_12 (3 реєстраційні справи); ОСОБА_13 (4 реєстраційні справи); ОСОБА_14 (2 реєстраційні справи); ОСОБА_15: ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19: ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21; ОСОБА_22; ОСОБА_23; ОСОБА_24; ОСОБА_25; ОСОБА_26; ОСОБА_27; ОСОБА_6; ОСОБА_28; ОСОБА_1; ОСОБА_29; ОСОБА_30 - виконані не ОСОБА_3, а іншою особою (том І, арк. 16-20).

Відповідно до Висновку експерта № 532 від 19.05.2015 судової почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВ України в Миколаївській області підписи від імені ОСОБА_3 в актах приймання - передачі земельних ділянок в договорах суборенди ПП "Луб'янське" з ФГ "Горизонт" у реєстраційних справах, зорема на ім'я, ОСОБА_1 кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4 виконані не ОСОБА_3, а іншою особою (том І, арк. 88-103).

Враховуючи вищенаведене та обставини, викладені в експертних висновках, позивач вказує, що зазначений договір суборенди земельної ділянки в силу ст. 203, 207, 215 ЦК України є недійсним, оскільки позивач, від імені якого на час укладення оспорюваного договору діяла директор ОСОБА_3, не підписувала вищевказаний договір суборенди земельної ділянки із відповідачем, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення орендаря на передачу в суборенду земельної ділянки, а також про порушення вимог законодавства щодо письмової форми.

Вказані обставини і стали підставою для звернення Приватного підприємства "Луб'янське" до господарського суду з позовними вимогами до ОСОБА_4 господарства "Горизонт" про визнання недійсним відповідного договору суборенди земельної ділянки.

За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до частин 1, 6, 8 ст. 93 Земельного кодексу України (в редакції від 06.09.2014 року) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з ч. 1-5 ст. 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відтак, передача позивачем у суборенду відповідачу земельних ділянок повинна бути оформлена шляхом обов'язкового укладення договорів у письмовій формі та підписання їх уповноваженими на те сторонами особами.

Згідно з п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року № 11 вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до п. 30 вищенаведеного договору оренди, орендар має право передавати земельну ділянку або її частину в суборенду без зміни цільового призначення, на умовах даного договору та не суперечити йому.

За умовами п. 42 договору суборенди земельної ділянки договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендаря, другий - в суборендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права суборенди.

Оспорюваний договір суборенди укладений у письмовій формі, скріплений печатками юридичних осіб, містить усі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі", та пройшов державну реєстрацію.

Як вже вищезазначалося, висновками експерта № 458 від 28.04.2015 року та № 532 від 19.05.2015 року, за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВ України в Миколаївській області, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3 у оспорюваному договорі суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 року та акті приймання - передачі земельної ділянки виконано не ОСОБА_3, а іншою особою.

Разом із тим, відповідачем ФГ "Горизонт" надано до матеріалів справи примірник (в оригіналі) власного договору суборенди земельної ділянки (спр. арк. 153-154, І том) та акту приймання-передачі (примірники для орендаря згідно п. 42 договору), на якому в графі "Орендар" директор ПП "Луб'янське" ОСОБА_3 міститься підпис даної особи та печатка юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії (ст. 246, 247 ЦК України).

До матеріалів справи подано довіреність від 01.12.2014 року, відповідно до якої директор ПП "Луб'янське" ОСОБА_3 надала право підпису на бухгалтерській звітності та на договорі суборенди землі пайщиків ПП "Луб'янське" до кінця 2014 року ОСОБА_31.

По-перше, доказів недійсності чи скасування вищевказаної довіреності суду не подано.

По-друге, суд зауважує на тому, що примірники оспорюваного договору суборенди, копія у позивача та оригінал у відповідача, мають підпис директора ПП «Луб'янське" ОСОБА_3, що не спростовано позивачем.

ОСОБА_3 жодного разу в судове засідання на виклик суду не прибула; судова експертиза не була проведена експертом у зв'язку з недостатністю документів необхідних для здійснення експертного дослідження. Водночас доказування обставин, на які в обґрунтування позову посилається юридична особа, покладається саме на позивача.

Суд надавав можливість позивачу на доведення підстав заявлених у позові.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності, несе повну відповідальність за законність користування його печаткою, а також особисто відповідає за її використання, в тому числі за засвідчення документів.

Слід зазначити, що позивачем не надано жодних доказів, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, на підтвердження того, що печатка позивача була втрачена, або мався незаконний доступ до такої печатки, окрім того, не надано також жодних доказів на підтвердження звернення позивача до компетентних органів з приводу незаконного заволодіння печаткою позивача третіми особами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скріплення печаткою позивача оспорюваного договору та акту приймання-передачі земельної ділянки директора, також свідчить про погодження умов договору суборенди.

Крім того, на примірнику договору суборенди земельної ділянки, який зберігається в суборендаря ФГ "Горизонт", додатково міститься підпис ОСОБА_31 та дата підписання 03.12.2014 року.

Отже, судом встановлено, що спірний договір суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 укладений між ПП "Луб'янське" та ФГ "Горизонт", як юридичними особами, від імені позивача (ПП "Луб'янське") укладався та підписувався директором ОСОБА_3 (додатковий підпис на договорі суборенди, за її дорученням, проставлено ОСОБА_31).

Доказів, які спростовують даний факт позивач суду не надав.

Щодо схвалення сторонами оспорюваного правочину слід зазначити таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину (ч. 2 ст. 241 ЦК України).

Матеріали справи містять лист (спр. арк. 38, І том) від 25.12.2014 року, в якому Приватне підприємство "Луб'янське" (за підписом директора ОСОБА_3М.) зверталося до фермерського господарства "Горизонт" з метою уникнення непорозумінь щодо внесення орендної плати власникам земельних ділянок за договорами оренди землі, просило належну ПП "Луб'янське" плату за користування земельними ділянками, що знаходяться в користуванні ФГ "Горизонт" на умовах договорів суборенди, виплачувати безпосередньо власникам земельних ділянок в якості орендної плати за договорами оренди землі, укладеними з ПП "Луб'янське". При виплаті орендної плати, відповідно до вимог законодавства проводити утримання та перерахування фіксованого земельного податку від імені ПП "Луб'янське". Тобто, даний лист свідчить про схвалення правочину директором ПП "Луб'янське".

За наказом № 10-К ПП "Луб'янське" від 05.02.2015р. директор ОСОБА_3 була звільнена за власним бажанням 05.02.2015 року.

Також у матеріалах справи (спр. арк. 42, І том) наявна відомість на виплату грошей за 2015 рік за оренду земельних паїв по договорам суборенди з ПП "Луб'янське" та відомість на видачу сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за земельні паї за 2015 рік (спр. арк. 41, І том), з яких вбачається, що виплата здійснювалась ОСОБА_4 господарством "Горизонт" особисто власникам земельних паїв, що свідчить про виконання спірного договору суборенди.

Судом не взято до уваги висновок експерта № 458 від 28.04.2015 року та № 532 від 19.05.2015 року, за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем у справі не доведено належними та допустимими доказами факту недійсності договору суборенди земельної ділянки від 17.11.2014 року з зазначених у позові підстав, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 22.11.2016 р.

Суддя О.Г. Смородінова