КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Справа№ 910/11663/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Рубанець А.О. (довіреність б/н від 14.11.2016 р.);

від відповідача - Войнова Т.М. (довіреність б/н від 06.06.2016 р.),

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Міжнародна енергетична компанія»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.08.2016 р.

у справі №910/11663/16 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародна енергетична компанія»

до Торгово-промислової палати України

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Міжнародна енергетична компанія» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Торгово-промислової палати України про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом засідання Президії Торгово-промислової палати України №12(1) від 18.05.2016 р. «Про виключення з членів ТПП України», а також про відновлення становища, що існувало до винесення оскаржуваного рішення, шляхом відновлення відомостей ПрАТ «Міжнародна енергетична компанія» в офіційному реєстрі членів Торгово-промислової палати України - інформаційно-пошуковій системі (ІС) «Виробники товарів та послуг - члени ТПП України».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.08.2016 р. припинено провадження у справі № 910/11663/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародна енергетична компанія» до Торгово-промислової палати України про визнання рішення недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 30.08.2016 р. та направити справу для розгляду до господарського суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при винесенні ухвали було порушено норми процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу та направити справу для розгляду до господарського суду міста Києва.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просили відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовані порушенням прав позивача, як члена Торгово-промислової палати України, прийняттям відповідачем протиправного рішення, оформленого протоколом засідання Президії Торгово-промислової палати України № 12 (1) від 18.05.2016 р. «Про виключення з членів ТПП України».

Позивач зазначає, що оспорюване рішення порушує його суб'єктивні права, визначені п. 5.3 Статуту ТПП України, та прийнято з перевищенням повноважень органу управління відповідача і грубим порушенням положень Статуту та норм Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні».

В ході розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачем було подано клопотання про припинення провадження у справі, яке мотивоване відсутністю господарських правовідносин між сторонами, у зв'язку з чим даний спір не відноситься до підвідомчості господарських судів України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.08.2016 р. провадження у цій справі було припинене.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (п. 3 постанови Пленуму).

Так, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно ст. 7 Закону, членами торгово-промислової палати можуть бути лише юридичні особи, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадяни України, зареєстровані як підприємці, та їх об'єднання.

Умови та порядок прийняття до складу членів торгово-промислової палати та виходу з нього встановлюються статутом Торгово-промислової палати (ст. 8 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, як членом Торгово-промислової палати України, та відповідачем - Торгово-промисловою палатою України, існують відносини щодо членства в неприбутковій організації, яка, згідно преамбули Статуту, зареєстрована на підставі гарантованого Конституцією України права на свободу об'єднання для спільних дій, спрямованих на задоволення інтересів підприємців.

Враховуючи зміст п.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Позивач вважає, що за змістом норми ст. 12 ГПК України, необхідною умовою та основною ознакою наявності корпоративних відносин, а відповідно і корпоративного спору, є саме статус та суб'єктивний склад сторін у правовідносинах. Враховуючи вказівки, що містить постанова Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18, суд невірно застосував норми ст. 12 ГПК України, що у свою чергу мало наслідком помилкове припинення провадження у справі з посиланням на ст. 80 ГПК України. Також звертає увагу, що таким чином порушується його конституційне право на судовий захист, оскільки ні за приписами цивільного процесуального кодексу ні за кодексом адміністративного судочинства спір розглядатись не може, виходячи з суб'єктного складу учасників та предметної підсудності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 (про досудове врегулювання спорів) положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Господарського кодексу України з метою сприяння розвитку національної економіки, її інтеграції у світове господарство, а також створення сприятливих умов для підприємницької діяльності в Україні можуть створюватися торгово-промислові палати як добровільні об'єднання підприємців та організацій. Торгово-промислова палата є недержавною самоврядною статутною організацією, створеною на засадах членства, що має статус юридичної особи.

Держава сприяє торгово-промисловим палатам у виконанні ними статутних завдань.

Порядок утворення та діяльності торгово-промислових палат встановлюється Законом.

Статтею 8 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що зміст статуту торгово-промислової палати, серед іншого, повинен містити: порядок створення керівних органів торгово-промислової палати та визначення меж їх компетенції, терміни повноважень і порядок прийняття ними рішень; порядок внесення змін до статуту.

Відповідно до статуту Дніпропетровської торгово-промислової палати остання є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, що об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об'єднання в регіоні діяльності палати. Регіональна палата створена відповідно до указу Президента України від 4.07.1994 р. № 357/94 «Про торгово-промислову палату України» та діє відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати України». Регіональна палата входить в систему Торгово-промислової палати України, у своїй діяльності керується Конституцією України, чинним законодавством України, Статутом ТПП України та цим статутом. Регіональна палата є юридичною особою: вона має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді, господарському і третейському суді. Регіональна палата може займатися підприємницькою діяльністю лише в тому обсязі, в якому це необхідно для виконання її статутних завдань. Одержаний РТПП прибуток не розподіляється між членами Палати, а спрямовується для виконання її статутних завдань.

Таким чином, виходячи зі змісту положень статутів Дніпропетровської торгово-промислової палати та ТПП України, а також приписів ст. 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 р. не можна категорично стверджувати, що цей спір не є корпоративним.

Водночас, у разі, якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, то колегія вважає, що застосуванню підлягає загальна норма ст. 1 ГПК України, згідно якої господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Отже, за суб'єктним складом сторін та матеріальним правом, що застосовується до спірних правовідносин між сторонами, даний спір підлягає розгляду в господарських судах за правилами Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного колегія суддів, скориставшись правом, передбаченим ст. 111-28 ГПК України, відступає від правової позиції Верховного Суду України, що викладена останнім в постанові від 30.03.2016 р. № 3-258гс16.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що судом першої інстанції при винесенні ухвали було порушено норми процесуального права, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд вважає їх обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 30.08.2016 р. у цій справі підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про припинення провадження у справі справа передається на розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106, 121-2 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Міжнародна енергетична компанія» задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 30.08.2016 р. у справі №910/11663/16 скасувати.

Справу №910/11663/16 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Стягнути з Торгово-промислової палати України (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 33; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Міжнародна енергетична компанія» (01004, м. Київ, вул. Горького, 7в; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець