ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 листопада 2016 р. Справа № 902/926/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод" (вул. Київська, 61, м. Погребище, Вінницька область, 22200)

про стягнення 163200 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 85/16 від 08.11.2016р.;

від відповідача ОСОБА_2 директор.

СУТЬ СПОРУ:

Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 28.11.2016р. звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод" до Державного бюджету України на рахунок УДКСУ у Погребищенському районі штраф в розмірі 81 600,00 грн. та пеню в розмірі 81 600,00 грн.

Позов мотивовано тим, що рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2015 р. № 117-рш Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на Товариство з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод" накладено штраф в розмірі 81 600,00 грн.. У строки визначені законом відповідач не сплатив розмір штрафу, а тому відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нараховано пеню в розмірі 81 600,00 грн..

За вказаним позовом 31.10.2016р. судом порушено провадження у справі № 902/926/16 з призначенням до розгляду на 22.11.2016р. та зобовязано сторони надати ряд документів необхідних для вирішення спору.

Відповідач у письмових запереченнях на позов (вх. номер канц. суду 06-52/10928/16 від 22.11.2016р.) заперечує проти позову з наступних підстав.

Виходячи з приписів п. 6 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення від 28.12.2015 р. № 117-рш повинно було прийняте виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях, а позивач в даному випадку позбавлений права приймати такі рішення.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Державної виконавчої служби про виконання рішення від 28.12.2015 р. № 117-рш.

Діяльність відповідача з 2013 року зупинена, про що позивач був повідомлений телефонограмою.

Зі змісту рішення позивача від 28.12.2015р. по справі № 02-26.20.2/63-13 вбачається, що докази, які витребовувались позивачем у відповідача ще у 2012 році, витребовувались ним в рамках справи № 02-26.4/68-12, які після надання відповідачем доказів закрив позивач.

Крім того, відповідач просить застосувати до даних правовідносин строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції оскільки, як вбачається з рішення порушення за які позивач нарахував штраф та пеню сталися ще у 2012 році, а строк від дати прийняття розпорядження про початок розгляду справи до прийняття рішення у справі не повинен перевищувати у випадку порушень, передбачених п.п. 4, 13, 14, 16, 18, 20 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» шести місяців.

На визначену судом дату з'явились представники позивача та відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із розпорядженням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.11.2013 р. № 63-рк було розпочато розгляд справи № 02-26.20.9/63-13 проти Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод" за ознаками порушення передбаченого:

Пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації на вимогу від 23.08.2012р. № 02-26.4/1478 територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк;

Пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимогу від 01.02.2013р. № 02-26.4/270 територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк.

Рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2015 р. № 117-рш, прийнятим за наслідками розгляду справи № 02-26.20.9/63-13, було вирішено наступне:

1. Визнати вчинення ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації на вимогу від 23.08.2012р. № 02-26.4/1478 територіальному відділенню Антимонопольного комітету України встановлений головою територіального відділення строк.

2. Визнати вчинення ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації на вимогу від 10.10.2012р. № 02-29.3/2930 територіальному відділенню Антимонопольного комітету України встановлений головою територіального відділення строк.

3. Визнати вчинення ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" порушення, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимогу від 01.02.2013р. № 02-26.4/270 територіальному відділенню Антимонопольного комітету України встановлений головою територіального відділення строк.

4. За порушення, вказане в п. 1 рішення, накласти на ТОВ «Погребищенський маслосирзавод» штраф в розмірі 27 200 грн.

5. За порушення, вказане в п. 2 рішення, накласти на ТОВ «Погребищенський маслосирзавод» штраф в розмірі 27 200 грн.

6. За порушення, вказане в п. 3 рішення, накласти на ТОВ «Погребищенський маслосирзавод» штраф в розмірі 27 200 грн.

Копія рішення від 28.12.2015р. № 117-рш була направлена відповідачу із супровідним листом від 19.01.2016р. № 01-16/70 і отримана відповідачем 22.01.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 197.

Дане рішення відповідач у встановленому Законом порядку до господарського суду Вінницької області не оскаржував.

Відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Строк сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2015 р. № 117-рш, закінчився 23.03.2016 р..

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу, субєкт господарювання зобовязаний надіслати до територіального відділення Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивачем додатково надсилалися вимога від 01.06.2016 р. № 03-36/776 про сплату штрафу та пені. Вказану вимогу отримано відповідачем 03.06.2016 р., що підтверджується витягом з сайту УДППЗ «Укрпошта» про рух поштових відправлень.

Згідно із ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням наведеного, позивачем нараховано пеню за період прострочення сплати штрафу за 219 днів розмір якої склав 268 056,00 грн. Оскільки розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, позивачем заявлено до стягнення 81 600,00 грн. пені.

Розглянувши позовні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України встановлено, що одним із основних завдань Антимонопольного комітету України, є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішеннями органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двохмісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вказаних норм, позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двохмісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому рішення Відділення є обовязковим для виконання.

Таким чином, штраф мав бути сплачений у термін до 23.03.2016 р..

Відповідно до ст. 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач накладений на нього штраф не сплатив, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Тому позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 81 600,00 грн. пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Доводи відповідача, наведені в письмових запереченнях на позов, спростовуються наведеним та матеріалами справи. До того ж, як встановлено судом, не погоджуючись з рішенням від 28.12.2015 р. № 117-рш, відповідач не оскаржив його у строки та в порядку визначеному ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Клопотання останнього про застосування даних правовідносин строк давності притягнення до відповідальності задоволенню не підлягає, оскільки при прийнятті рішення позивачем дотримано всіх строків.

Таким чином, з огляду на доведеність обставин, які свідчать про наявність вказаних вище порушень законодавства про захист економічної конкуренції з боку відповідача, беручи до уваги встановлену Законом обов`язковість виконання рішень Антимонопольного комітету України та сплати пені за несвоєчасне виконання, зважаючи на те, що вказане рішення позивача від 28.12.2015р. №117-рш на момент прийняття рішення є чинним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 81 600,00 грн. та пені за несвоєчасну штрафу в розмірі 81 600,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у даній справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Погребищенський маслосирзавод (вул. Київська, 61, м. Погребище, Вінницька область, 22200, ) згідно з рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2015р. № 117-рш до Державного бюджету України на рахунок УДКСУ у Погребищенському районі (код 37926680) р/р 0469 в банку ГУДКСУ у Вінницькій області МФО 802015, згідно з кодом бюджетної класифікації за доходами 21081100, символ звітності 106, штраф у розмірі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Погребищенський маслосирзавод (вул. Київська, 61, м. Погребище, Вінницька область, 22200, ) на користь Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, , на дохідний рахунок № 7979 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 листопада 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи