УХВАЛА

14.11.2016№ 910/18981/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засіданні Роздобудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "В.М." (далі - ТОВ "В.М."), м. Київ,

про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 910/18981/16

за позовом ТОВ "В.М."

до Міністерства оборони України, м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі", м. Київ,

про визнання недійсним договору від 04.08.2016 №308/16/74 про закупівлю за державні кошти,

за участю представників:

позивача - Ручки О.А. (довіреність від 14.06.2016 №858/01-04);

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - Степанюка В.В. (довіреність від 01.11.2016 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "В.М." звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - МОУ) та товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" (далі - ТОВ "ВС Технолоджі") про визнання недійсним договору від 04.08.2016 №308/16/74 про закупівлю за державні кошти (далі - Договір), укладеного МОУ та ТОВ "ВС Технолоджі".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.2016 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 14.11.2016.

Позивач разом з позовною заявою 18.10.2016 подав суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, в якому просить суд забезпечити позов шляхом заборони ТОВ "ВС Технолоджі" поставляти товари МОУ за Договором, а МОУ - приймати, оплачувати, використовувати товари ТОВ "ВС Технолоджі", поставлені за Договором.

У судовому засіданні 14.11.2016 представник позивача клопотання про забезпечення позову підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив стосовно задоволення клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, зазначив про те, що фактично умови Договору вже виконані, а саме: поставлено товар, прийнято його покупцем та проведено оплату.

Предстапвник МОУ в судове засідання не з'явився, 14.11.2016 подав суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням уповноваженого представника на лікарняному.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття визначених позивачем заходів до забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 названої постанови пленуму).

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову мотивоване тим, що: до моменту винесення судового рішення TOB «ВС Технолоджі» повністю виконає умови Договору та поставить весь обсяг товару МОУ (підпункт 5.1 пункту 5 Договору поставка товарів здійснюється силами і засобами постачальника до 30.11.2016 включно), а МОУ розрахується з TOB «ВС Технолоджі» за даний товар (підпункт 4.1 пункту 4 Договору оплата здійснюється протягом 20 банківських днів після поставки товару); якщо МОУ використає отримані розхідні матеріали, то їх повернення в натурі буде неможливим, що утруднить виконання рішення суду про визнання Договору недійсним.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з частиною першою статті 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Разом з тим, господарський суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "ВС Технолоджі" поставляти товари МОУ за Договором, а МОУ - приймати, оплачувати, використовувати товари ТОВ "ВС Технолоджі" поставлені, за Договором не є заходом, адекватним заявленим позовним вимогам, оскільки може призвести до обмеження (утруднення) провадження господарської діяльності відповідачів, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ТОВ "В.М." про вжиття заходів до забезпечення позову.

Наведеної позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 14.11.2016 № 910/18981/16.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "В.М." про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/18981/16 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко