ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р. Справа № 911/2928/16

За позовом Відділу охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Київобленерго

про зобовязання вчинити дії

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність №382 від 31.05.2016);

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність №44 від 18.03.2016).

СУТЬ СПОРУ: Відділ хорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства Київобленерго (далі ПАТ Київобленерго) про зобовязання вчинити дії

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем безпідставно здійснено нарахування у сумі 770 812,58 за спожиту електричну енергію у жовтні 2015 року відповідно до рахункуфактури №, оскільки з 21 лютого 2014 року до жовтня 2015 року за адресою: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.1. жодного структурного підрозділу позивача не розташовувалось.

Відповідач у справі ПАТ Киїоблвенерго у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що постачання електричної енергії відповідно до вимог законодавства здійснюється лише на підставі договору про постачання електричної енергії, який був укладений між відповідачем та Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району 01.08.2011 (архівний номер 0672), та споживача за яким змінено позивачем у даній справі.

Крім того, позивачем подано клопотання від 06.10.2016 про зменшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд не розглядати позовну вимогу про розірвання договору №0672 від 17.02.2015.

Вказане клопотання задоволено судом, у звязку з чим судом розглядаються вимоги позивача про:

- визнання недійсним договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №0672 від 17.02.2015, в частині поставки товару за місцем поставки, а саме: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.;

- визнання нарахування, вартості електричної енергії у розмірі 770 812,58грн і у кількості 427 659 кВт*год, що провів відповідач, безпідставними;

- зобовязання відповідача скасувати та списати заборгованість у розмірі 770 812,58грн, що виставлена позивачу відповідно до показів лічильника №0039751, який знаходиться за адресою: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.1;

- зобовязання відповідача виконати перерахунок по лічильнику №0039751 за електричну енергію відповідно до фактичного використання позивачем електричної енергії;

- зобовязання відповідача, що проводить облік лічильників позивача, вилучити з обліку лічильник №0039751.

В судовому засідання представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положення про відділ охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Відділ є структурним підрозділом Києво-Святошинської районної державної адміністрації, яке утворюється головою районної державної адміністрації, підзвітне та підконтрольне голові районної державної адміністрації та Департаменту охорони здоровя Київської обласною державної адміністрації (п. 1.1 Положення).

Відповідно до п. 1.3 Положення,Відділ є юридичною особою публічного права, має самостійних баланс, рахунки, печатку, штампи та власний бланк.

Згідно п. 1.4 Положення, Відділ є бюджетною, неприбутковою установою.

17.02.2015 з урахуванням застосування переговорної процедури між позивачем Відділом охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (замовник) та відповідачем ПАТ Київобленерго (учасник) укладено договір №0672 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти.

Відповідно до п. 1.1 якого, учасник зобовязується у 2015 році поставити замовнику електричну енергію, а замовник зобовязується прийняти та оплатити її вартість.

Згідно п. 1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент): електрична енергія, кількість товару на 2015 рік становить 11159094 кВт.

Ціна договору виходячи з замовлених замовником обсягів електричної енергії на 2015 рік та х урахуванням діючого на момент підписання тарифу становить 1 750 000,00грн в т.ч. ПДВ (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, тариф на електричну енергію визначається та затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, може змінюватись протягом року та на момент проведення процедури закупівлі становить 1,5098грн/кВт год станом на грудень 2014.

Договором також встановлено порядок здійснення оплати, права та обовязки сторін, відповідальність сторін.

Згідно п. 5.2 договору, місцем поставки товару здійснюється за місцем розташування замовника.

Вказаний договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і укладається на строк до 31.12.2015. Відповідно до ст. 631 ЦК України, договір поширює свою дію на відносини сторін, що склались між сторонами з 01.01.2015.

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. № 28, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за № 417/1442 (далі - Правила) визначено, що договір про купівлю-продаж електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за нерегульованим тарифом електричної енергії споживачу за вільними цінами

Як встановлено п. 1.6 вказаних Правил, договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Умови договору про купівлю-продаж електричної енергії між споживачем (субспоживачем) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом визначаються за згодою сторін. Цей договір укладається відповідно до законодавства України.

Позивач просить суду визнати недійсним договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №0672 від 17.02.2015, в частині поставки товару за місцем поставки, а саме: м. Хотів, пров. Лікарняний. б.1.

При цьому, позивач посилається на те, що відповідач провів нарахування спожитої електричної енергії за показниками лічильника №0039751, який встановлено за адресою: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.1.

Згідно п. 5.1 вищезгаданих Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Відповідно до п. 5.2 Правил, при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3).

Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Предметом спору у даній справі є дійсність вищевказаного договору.

Заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1,2 ст.202 ЦК України, договір є дво- чи багатостороннім правочином.

Правочин має відповідати загальним вимогам, які є необхідними для чинності правочину.

Так, в силу ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а ч.4 та 5 такої норми визначено, що Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недотримання зазначених вимог, за змістом ст.215 ЦК України, є підставою недійсності правочину.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст. 215 ЦК України).

Проте, судом не встановлено наявність вказаних недоліків при вчинені спірного правочину.

Крім того, у спірному договорі не зазначена адреса поставки саме м. Хотів, пров. Лікарняний, б.1.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №0672 від 17.02.2015, в частині поставки товару за місцем поставки, а саме: м. Хотів, пров. Лікарняний. б.1, оскільки таке місце поставки не визначено в спірному договорі.

Крім того, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданих сторонами документів, копії яких залучено до матеріалів справи, а саме з п. 5 розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації №1005 від 05.12.2013- з 01.01.2014 вважати управління охорони здоровя Києво-Святошинської районної державної адміністрації правонаступником Центральної районної лікарні та Вишнівської міської лікарні в частині фінансових зобовязань, зареєстровані та не погашені станом на 01.01.2014 по амбулаторіях загальної практики сімейної мдецини, фельдшерсько-акушерських пунктах та фельдшерських пунктах переєструвати на Києво-Святошинський центр первинної медико-санітарної допомоги.

Листом №07-26/987 від 27.03.2014 Києво-Святошинська районна державна адміністрації повідомила відповідача у даній справі, про те, що Відділ охорони здоровя районної державної адміністрації є правонаступником Центральної районної лікарні та зобовязаний виконати зобовязання зі сплати за надані послуги, що виникли до 01.01.2014.

Листом №67 від 27.03.2014 позивач у даній справі повідомляв відповідача про те, що з 01.01.2014 він є правонаступником Центральної районної лікарні.

01.08.2011 між відповідачем та Центральною районною лікарнею укладено договір про постачання електричної енергії №230002524 (архівний номер 0672), додатком №6 до якого вбачається, що Центральній районній лікарні встановлено прилад обліку №0039751.

24.04.2014 між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої позивач змінив Центральну районну лікарню у договорі №0672 від 01.08.2011.

Пунктом 3.1 Правил визначено, що електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Відповідно до п. 3.2 Правил, відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Так, листом №06/220/5960 від 19.08.2016 відповідач повідомляв позивачу про те, що їх взаємовідносини регулюються договором №230002524, укладеним між позивачем та відповідачем; розрахунки по обєкту електроспоживання в м. Хотів, пров. Лікарняний б.1 (Партизанська, 3) проводиться на підставі показів приладу обліку №0039751, за яким з 01.08.2011 розрахунки проводились Центральною районної лікарнею.

Позивач посилається на те, що він не користується приміщенням, де споживається електрична енергія, яка обліковується лічильником №0039751, а саме приміщенням за адресою: м. Хотів, пров. Лікарняний б.1. На підтвердження чого, посилається на звіти про показники лічильників, де позивач вказує показники лічильника №0039751 - нульові.

Згідно п. 6.18 Правил, у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється.

Позивачем під час розгляду справи не надано суду документів на підтвердження звільнення такого приміщення, звернення до відповідача щодо припинення користування електричною енергією, враховуючи, що позивач відповідно до додаткової угоди №2 від 24.04.2014 змінив попереднього користувача електричної енергії за даною адресою та приладом обліку.

Так, відповідно до 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, всупереч вказаним нормам ГПК України позивачем не доведено, що умови спірного договору суперечать законодавству, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №0672 від 17.02.2015, в частині поставки товару за місцем поставки, а саме: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.

За таких обставин, суд не має підстав для задоволення вимог позивача про: визнання нарахування, вартості електричної енергії у розмірі 770 812,58грн і у кількості 427 659 кВт*год, що провів відповідач, безпідставними; зобовязання відповідача скасувати та списати заборгованість у розмірі 770 812,58грн, що виставлена позивачу відповідно до показів лічильника №0039751, який знаходиться за адресою: м. Хотів, пров. Лікарняний, б.1; зобовязання відповідача виконати перерахунок по лічильнику №0039751 за електричну енергію відповідно до фактичного використання позивачем електричної енергії; зобовязання відповідача, що проводить облік лічильників позивача, вилучити з обліку лічильник №0039751, у звязку з чим відмовляє в їх задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 14.11.2016.

Суддя С.І. Чонгова