ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 905/3526/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Попікової О.В.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Фонду державного майна України

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року

у справі №905/3526/15

господарського суду Донецької області

за позовом Фонду державного майна України

до Публічного акціонерного товариства "Азовмаш",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача 1. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України,

2. Державна фіскальна служба,

про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди в сумі 114 116,01 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Качуровський В.В.

відповідача: не з'явився

третьої особи-1: Гаврюшенко В.В.

третьої особи-2: Бузенко Є.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Фонд державного майна України звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до публічного акціонерного товариства "Азовмаш" про стягнення до Державного бюджету України 114 116,01 грн. пені.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач в порушення п. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" несвоєчасно, після 01 липня 2015 року, та не за тим кодом бюджетної класифікації сплатив до Державного бюджету України дивіденди, нараховані на корпоративні права держави, у зв'язку з чим, відповідно до абз. 7 ч. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" має сплатити пеню за несвоєчасно сплачені до державного бюджету дивіденди, розрахунок якої здійснено та затверджено Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року (склад колегії суддів: Бокова Ю.В. - головуючий, Харакоз К.С., Сковородіна О.М.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Азовмаш" на користь Фонду державного майна України 114 116,01 грн. пені за несвоєчасно сплачені дивіденди та 1 711,74 грн. судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з того, що частиною п'ятою статті 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено обов'язок господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачувати у термін до 01 липня року, що настає за звітним, дивіденди або частину чистого прибутку, яка за своєю суттю є дивідендами, незалежно від того, чи були прийняті до 1 травня року, що настає за звітним, загальними зборами акціонерів рішення про таку виплату, чи такі рішення відсутні. За висновком суду, відповідач, сплативши дивіденди за 2014 рік до Державного бюджету в серпні 2015 року, прострочив виконання грошового зобов'язання, у зв'язку з чим має нести передбачену зазначеним законом відповідальність у вигляді сплати пені, відмінність щодо нарахування якої за рішенням загальних зборів акціонерів та без такого рішення полягає лише в органі, який здійснює таке нарахування. Проте, як зазначив суд, визначення органу, який нараховує пеню, не позбавляє Фонд державного майна України, як суб'єкта, що здійснює управління корпоративними правами, захищати порушене право шляхом звернення до суду з позовом про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди та законом не визначено суб'єкта нарахування пені єдиною особою, що має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року (склад колегії суддів: Склярук О.І. - головуючий, Агапон О.Л., Ушенко Л.В.) рішення господарського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки рішення загальних зборів акціонерів відповідача про виплату дивідендів за 2014 рік до Державного бюджету були прийняті після 01 травня 2015 року, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення абзацу восьмого частини 5 статті 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", згідно з якою пеня за несвоєчасну сплату коштів нараховується органом податків та зборів - Державною фіскальною службою, докази нарахування якою пені відповідачу відсутні в матеріалах справи, а Фонд державного майна України не мав правових підстав на звернення з позовом у даній справі з огляду на те, що він не є органом, уповноваженим державою контролювати надходження до державного бюджету частини чистого прибутку (дивідендів) від господарських товариств, в статутному капіталі яких є державна частка 50 і більше відсотків.

Не погодившись із постановою апеляційного господарського суду, Фонд державного майна України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року, а рішення господарського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року залишити в силі. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до обмежених виписок про стан рахунку в цінних паперах станом на 14 травня 2015 року та станом на 01 лютого 2016 року держава в особі Фонду державного майна України була власником простих іменних акцій публічного акціонерного товариства "Азовмаш" у кількості 612 153 331 штук, що складає 50% частки у статутному капіталі.

14 травня 2015 року відбулись річні загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Азовмаш" (відповідач у справі), на яких були прийняті рішення за порядком денним, оформлені протоколом № 15, в т.ч. рішення про розподіл чистого прибутку, отриманого товариством за результатами діяльності у 2014 році, 50% якого вирішено направити до фонду дивідендів, в т.ч. нарахувати дивіденди на державну частку, що склало 1 592 250,00 грн. та вирішено направити і сплатити їх до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21010500 "Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частка, пай) господарських товариств, які є у державній власності" до 01 липня 2015 року.

Однак, відповідач сплатив дивіденди в повному обсязі до Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21010100 після 1 липня 2015 року згідно з наступними платіжними дорученнями:

- № 633974 від 07 серпня 2015 року на суму 72 000,00 грн.,

- № 634015 від 07 серпня 2015 року на суму 78 000,00 грн.,

- № 634662 від 11 серпня 2015 року на суму 150 000,00 грн.,

- № 635445 від 13 серпня 2015 року на суму 100 000,00 грн.,

- № 635731 від 14 серпня 2015 року на суму 1 000 000,00 грн.

- № 636561 від 19 серпня 2015 року на суму 192 250,00 грн., із зазначенням в призначенні платежу про сплату частини чистого прибутку.

07 жовтня 2015 року Фонд державного майна України звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з листом № 10-51-17955 від 07 жовтня 2015 року, в якому просив здійснити нарахування пені за несвоєчасну сплату дивідендів.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1285 від 09 жовтня 2015 року затверджено розрахунок пені публічному акціонерному товариству "Азовмаш" у розмірі 114 116,01 грн.

12 листопада 2015 року Фонд державного майна України звернувся до відповідача з листом № 10-51-20395 від 11 листопада 2015 року, в якому просив виконати наказ Мінекономрозвитку № 1285 від 09 жовтня 2015 року та сплатити пеню.

Однак, відповідач вимоги Фонду не задовольнив, пеню в розмірі, визначеному Мінекономрозвитку, не сплатив, що і стало підставою для звернення Фонду державного майна України з позовом до господарського суду Донецької області у даній справі про стягнення пені за несвоєчасну сплату дивідендів.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України відносини, пов'язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України "Про управління об'єктами державної власності", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно зі ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймаються загальними зборами акціонерного товариства.

Дивіденди - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

Згідно з абз 1 ч. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов'язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаців 4, 5 частини 5 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах, у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним.

Згідно з абз. 8 ч. 5 ст. 11 зазначеного закону господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним.

Таким чином, частиною п'ятою статті 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено обов'язок господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачувати дивіденди або частину чистого прибутку, яка за своєю суттю є дивідендами, у строк до 01 липня року, що настає за звітним, незалежно від того чи було прийняте загальними зборами акціонерів рішення про таку виплату до 01 травня року, що настає за звітним, чи таке рішення відсутнє, про що вірно зазначив місцевий господарський суд.

За загальним правилом, встановленим Законом України "Про управління об'єктами державної власності" для господарських товариств з державною часткою в статутному капіталі, рішення про відрахування частини чистого прибутку на виплату дивідендів на державну частку має прийматися на загальних зборах до 1 травня року, що настає за звітним. Проте законом не встановлено обмеження або заборони приймати таке рішення після 1 травня.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Азовмаш" про нарахування на державну частку дивідендів в розмірі пропорційному частці держави в статутному капіталі ПАТ "Азовмаш" - 1 592 250,00 грн. та їх сплату до 01 липня 2015 року до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21010500 "Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частка, пай) господарських товариств, які є у державній власності" було прийнято 14 травня 2015 року.

Однак, відповідач в порушення строків, встановлених частиною 5 статті 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", сплатив дивіденди у розмірі, визначеному в рішенні загальних зборів акціонерів ПАТ "Азовмаш", лише в серпні 2015 року з посиланням на сплату частини чистого прибутку. При цьому, виходячи з визначення терміну дивідендів, наведеного в ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства", сплачені відповідачем грошові кошти як частина чистого прибутку товариства за 2014 рік, фактично і є дивідендами, сплату саме яких і було передбачено в рішенні загальних зборів акціонерів ПАТ "Азовмаш" від 14 травня 2015 року. Відтак, грошові кошти були сплачені відповідачем саме на виконання рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Азовмаш" від 14 травня 2015 року. Факт несвоєчасного виконання відповідачем свого зобов'язання зі сплати дивідендів не заперечується і самим відповідачем.

Проте, наведене не було враховано судом апеляційної інстанції, у зв'язку з чим суд помилково застосував до спірних правовідносин між сторонами положення абзацу 8 частини 5 статті 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", який підлягає застосуванню у випадку відсутності рішення загальних зборів про нарахування дивідендів. Натомість у даній справі рішення про нарахування дивідендів було прийнято загальними зборами акціонерів ПАТ "Азовмаш".

Відповідно до абз. 7 ч. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об'єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і до дня сплати включно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", пп. 64 п. 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 459 від 20 серпня 2014 року, Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього повноважень забезпечує реалізацію державної дивідендної політики в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 702 від 12 травня 2007 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 416 від 22 травня 2013 року (далі за текстом - Порядок) Мінекономрозитку здійснює моніторинг стану сплати дивідендів, нарахованих на державну частку господарськими організаціями, щодо суб'єктів управління корпоративними правами держави.

Відповідно до п. 10 Порядку суб'єкти управління корпоративними правами держави подають щомісяця до 5 числа Мінекономрозвитку узагальнену інформацію про нарахування і перерахування дивідендів у поточному бюджетному році, а також інформацію про кожну господарську організацію, стосовно якої такі суб'єкти виконують функції з управління корпоративними правами держави.

З огляду на викладене, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, здійснивши розрахунок пені відповідачу на суму несвоєчасно сплачених дивідендів в розмірі 114 116,01 грн. та затвердивши такий розрахунок наказом № 1285 від 09 жовтня 2015 року, діяв правильно, як орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної дивідендної політики, у відповідності до покладених на нього завдань.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про Фонд державного майна України" одним з основних завдань Фонду державного майна України є захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території України та за її межами.

Згідно зі ст. 5 зазначеного Закону до функціональних обов'язків Фонду у сфері управління корпоративними правами держави відноситься здійснення моніторингу сплати дивідендів до Державного бюджету України господарськими товариствами, що належать до сфери його управління.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Фонд забезпечує захист майнових прав держави на території України відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність у Фонду державного майна України, як суб'єкта, що здійснює управління корпоративним правами, права на захист порушених корпоративних прав, в т.ч. і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення пені за несвоєчасно сплачені дивіденди. Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, Законом України "Про управління об'єктами державної власності" не визначено суб'єкта нарахування пені, як єдиної особи, що має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленою господарським судом. Проте постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам не відповідає, а тому вона підлягає скасуванню. Натомість місцевий господарський суд правильно, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, у зв'язку з чим рішення господарського суду Донецької підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року скасувати.

3. Рішення господарського суду Донецької області від 26 квітня 2016 року у справі № 905/3526/15 залишити без змін.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Азовмаш" (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, 1, ) на користь Фонду державного майна України (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, ) 2 054,08 грн (дві тисячі п'ятдесят чотири гривні вісім копійок) судового збору за подання касаційної скарги.

5. Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Головуючий І.А. Плюшко

Судді О.В. Попікова

С.С. Самусенко