ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 листопада 2016 р. Справа № 903/715/16

за позовом Дочірнього підприємства "Шенкер", Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Білогородка

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Якобс Україна", м.Тростянець, Сумська обл.

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, Волинська обл., Луцький р-н, с.Гірка Полонка

про стягнення 39 705, 59 грн. збитків

Суддя Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Іванченко М.С. - представник, дов. від 30.11.2015 р., Павлюк Д.В. - представник, дов. від 06.09.2016 р.

від третьої особи: не прибув,

від відповідача: Самчук А.М. - адвокат, договір від 14.11.2016 р., Ульчак Б.І. - адвокат, договір від 20.10.2016 р.

В судовому засіданні з 11:00 год до 14:30 год було оголошено перерву для ознайомлення відповідача з матеріалами справи.

Суть спору:

Позивач - Дочірнє підприємство "Шенкер", звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 39705,59 грн. збитків, завданих частковою втратою прийнятого до перевезення вантажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання ФОП ОСОБА_2 (Перевізник) договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р., укладеного з ДП "Шенкер" (Замовник).

В підтвердження позовних вимог долучає договір на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р., замовлення на міжнародне транспортування вантажів № IEVX00595 від 05.04.2016 р., міднародну товарно-транспортну накладну (CMR) № від 05.04.2016 р., претензію № 446 від 20.05.2016р. на суму 39 705, 59 грн. від ПрАТ "Якобс Україна" з розрахунком збитків, копією CMR № від 05.04.2016 р., копією акту про приймання матеріалів від 11.04.2016 р., копією відомості зважування вантажу, копією форми МД-2, копією інвойсу № , копією маршруту руху та пояснюючої водія, претензію № б/н від 30.05.2016р. на адресу відповідача, відповідь на претензію від 30.05.2016р.

Ухвалою суду від 03.10.2016 р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. В порядку ст.27 ГПК України на підставі клопотання позивача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Якобз Україна", 42600, м.Тростянець, Сумська обл., вул. Набережна, 28А. В порядку підготовки справи до розгляду зобов'язано позивача: надіслати на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, докази надіслання подати суду. Відповідачу: надати письмові обгрунтовані доводи та заперечення по суті та предмету спору; копію свідоцтва СПД. Третій особі: надати письмові пояснення по суті спору.

В судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов від 01.11.2016 р. проти позову заперечує в повному обсязі. При цьому зазначає, що приписами Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів передбачено право перевізника перевірити вірність внесених до вантажної накладної записів, що ними і було зроблено.

Водночас, виникнення обов'язку перевізника здійснити зважування товару відповідно до приписів ст.8 Конвенції ставиться в залежність від реалізації відправником належного йому права вимагати здійснити таке зважування, доказів чого не надано.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, встановлено що вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць.

Відповідач посилається на виконання в повній мірі умов договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р., зокрема: водієм було перевірено наявність та цілісність пломб на кожному мішку (біг-бегу), наявність та цілісність пломби на вантажному відсіку, пакування, маркування, кріплення вантажу в транспортному засобі.

Оскільки ввірений відповідачу вантаж було доставлено у виданій відправником кількості вантажних мість за наявності непошкоджених пломб кожного з біг-бегів, а обов'язку перевізника зважувати вантаж при його прийнятті нормами чинного законодавства не передбачено, отже, перевізником належно виконані взяті на себе договірні зобов'язання.

Крім того, як зазначає відповідач, в акті від 11.04.2016 р. йдеться про нестачу кави в кількості 138 кг, при цьому, не деталізовано конкретний розмір кожного біг-бега, а тому акт носить суперечливий характер та не може бути основою для відшкодування збитків.

Водночас, водій не є уповноваженою особою для підписання акту про прийняття вантажу. В даному випадку повинен був бути задіяний уповноважений представник перевізника, а також представник експертної установи, котрий є спеціалістом у справах по перевезенні вантажу, та по наслідках перевезення вантажу у біг-бегах (з урахуванням відстані та температурного впливу на вантаж).

З метою з'ясування об'єктивних причин нестачі поставленого товару на адресу ПАТ "Якобс Україна", яка залучена до участі у справі третьою особою, на підставі клопотання від 01.11.2016 р. просив витребувати у неї договір поставки товару, укладений між ПАТ "Якобс Україна" та Jacobs Douwe Egberts (Німеччина), який, на думку відповідача, може підтвердити чи спростувати наявність застереження у договорі поставки товару (Кави Якобс монарх Арома) про можливий вплив вологості та зменшення ваги вантажу в результаті такого впливу.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо витребування договору поставки товару, посилаючись на достатність доказів у справі.

Суд, розглянувши заявлене клопотання відповідача, прийшов до висновку про їх задоволення та витребування у третьої особи додаткових доказів.

Третя особа - ПрАТ "Якобз Україна" явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила. У поданих на адресу суду поясненнях по суті та предмету спору від 27.10.2016 р. позовні вимоги позивача вважає законними та обґрунтованими, посилаючись на те, що водієм перевізника було прийнято вантаж по вазі, кількості та пакуванню, що підтверджується його підписом у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) № від 05.04.2016 р. без будь-яких зауважень, а товар доставлено з нестачею у вазі 138 кг, позивачем сплачено замовнику - ПрАТ "Якобз Україна" суму збитків у розмірі 39 705,29 грн., то відповідно до вимог ст.ст. 228 ГК, 314 ГК, 924 ЦК України перевізник зобов'язаний відшкодувати завдані збитки.

На виконання вимог ухвали суду третьою особою надано копії документів щодо виявленого факту нестачі вантажу, підтвердження його вартості та права власності: контракту № ІВ15060306 від 26.06.2015 р. з додатками; інвойс № ; міжнародної вантажної накладної; витягу з ЄДРПОУ; паспорта на ваги; пояснення комірника ОСОБА_8; опису процесу отримання вантажів; відомості зважування вантажу; акту прийомки матеріалів від 11.04.2016 р.; пояснень менеджера з митного оформлення та сертифікації ПАТ «Якобс Україна» ОСОБА_9; доручення представника ПАТ «Якобс ДАУ Егбертс Україна» Луканіної Д.О.

Зазначені документи долучено до матеріалів справи.

Згідно витягу з ЄДРПОУ вбачається зміна назви Приватного акціонерного товариства «Якобс Україна» на Приватне акціонерне товариство «Якобс ДАУ ЕГБЕРТС УКРАЇНА».

Оскільки зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації та не тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, судом ухвалено: третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Якобс Україна», м.Тростянець, Сумська обл., в результаті зміни назви замінити на Приватне акціонерне товариство «Якобс ДАУ ЕГБЕРТС УКРАЇНА».

Позивач у поясненнях щодо відзиву позивача, поданих 14.11.2016 р., посилання відповідача на відсутність обов'язку перевізника виконувати ті положення договору, що зобов'язують його перевіряти точність записів у товаросупровідних документах стосовно ваги вантажу при завантажуванні його на свій транспортний засіб, вважає необґрунтованими. При цьому зазначає, що сторони відповідно до приписів ст.627, ст.6 Цивільного кодексу України врегулювали свої відносини таким чином, що деякі положення договору відступають від положень цивільного законодавства. Відповідач добровільно взяв на себе обов'язок здійснювати ті положення, що не передбачені цивільним законодавством, підписавши договір і почавши його виконувати (при прийнятті вантажу перевіряти точність записів, зроблених вантажовідправником у ТТН, що стосується кількості вантажних місць, а також розмірів та ваги вантажу; при неможливості перевірити правильність записів щодо кількості вантажних мість, розмірів, ваги вантажу, вписати про це в товарно-транспортну накладну, як обґрунтоване застереження та засвідчити своїм підписом; відсутність в ТТН обґрунтованих застережень водія Перевізника свідчить про погодження ним належного зовнішнього стану вантажу, його пакування, укладки, відповідність даних про кількість вантажних мість, розмірів, ваги вантажу записам в ТТН). Отже, відсутність в ТТН застережень Перевізника свідчить про те, що останній погодився з її відомостями.

В судовому засіданні було оглянуто оригінали первинних документів щодо даної господарської операції.

Представник відповідача в судовому засіданні додатково пояснив, що зважаючи на фактичні обставини та наявні документи щодо факту перевезення, відсутні будь-які підстави для відшкодування збитків, оскільки Перевізником належним чином виконано всі умови договору на міжнародне перевезення вантажів від 05.04.2016 р.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

05.04.2016 між ДП «Шенкер» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Перевізник) укладений договір на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016.

Предметом цього договору є порядок взаємовідносин, що виникають між Замовником і Перевізником при здійсненні організації та перевезенні вантажів Замовника, транспортним засобом Перевізника у міжнародному сполученні і пов'язаних з цим різного виду послуг, що надаються Перевізником згідно заявок Замовника (п.1.1).

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт і зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-госиодарського характеру на користь іншого суб'єкта виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що к передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами було укладено договір, що за своєю правовою природою є договором перевезення або договором про надання послуг.

Згідно ч.І ст.909 ЦК України,за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За даним договором (п.1.2) Перевізник зобов'язувався прийняти вантаж в домовлені строки та своєчасно доставити його і видати уповноваженій на те особі (Вантажоодержувачу) згідно із заявкою, а Замовник - оплатити послуги Перевізника.

Заявка згідно п.2.4 договору повинна містити такі дані: маршрут перевезення; назву вантажовідправника; місце (точна адреса) та дату завантаження; П.І.Б. і номер телефону конкретної особи при завантаженні/розвантаженні; адресу митного оформлення/очищення; пункт переходу митного кордону України; назву декларанта при митному оформленні/очищенні; місце (точна адреса) та дату розвантаження; назву вантажоодержувача; назву, вид і масу (брутто) вантажу; спосіб завантаження; марку і тип транспортних засобів; тип рухомого складу; вартість послуг перевезення; форму, умови і строки оплати; номер державної реєстрації транспортного засобу і причепу/напівпричепу; наявність CMR-страхування, П.І.Б. водія перевізника, серія та № паспорта; номер мобільного телефону; особливі умови перевезення та іншу необхідну інформацію для перевезення вантажу.

Кількість прийнятого - зданого вантажу визначається кількістю місць вказаних в CMR. У разі невідповідності кількості вантажу або його стану (а саме невідповідність, яку можна виявити під час розвантаження), зробити відповідні відмітки в CMR. Крім того, Замовник або уповноважена ним особа (вантажоодержувач) повинен зробити фотографії пошкодженого вантажу, а також скласти акт про пошкодження або недостачу разом із представниками Торгово-Промислової Палати України або членами комісії вантажоодержувача. При цьому присутність водія при розвантаженні і огляду вантажу є обов'язковою, що підтверджується його підписом у відповідному документі (акті) (п.2.10).

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені печатками.

05.04.2016 р. Замовником (позивачем у справі) було подано Перевізнику (відповідачу у справі) заявку № IEVX00595 від 05.04.2016 р. про перевезення вантажу у міжнародному сполученні.

У відповідності до умов договору № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р. та заявки № IEVX00595 від 05.04.2016 р. відповідач зобов'язаний надати транспортні послуги: 06-07/04/16 08:00 прийняти вантаж (кава) за адресою: АДРЕСА_1 та доставити його 11/04/2016 за адресою: АДРЕСА_2. Характеристика автомобіля: TENT (TIR), 4 CMR. Кількість мість та розміри: 33 піддони (1,2*1m). Кількість палет - 22.

Відповідач прийняв до виконання заявку та згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № від 05.04.2016 р. автомобіль Перевізника було завантажено 05.04.2016 р. в пункті за адресою: АДРЕСА_1. Водій ОСОБА_13 прийняв вантаж без зауважень. В пункт: АДРЕСА_2 вантаж доставлено 11.04.2016 р.

При розвантаженні автомобіля на складі вантажоотримувача працівниками ПрАТ «Якобс Україна» за участю водія Перевізника шляхом зважування кожного біг-бега було виявлено нестачу кави в кількості 138 кг, про що було складено зважувальну відомість вантажу від 11.04.2016 р., акт приймання матеріалів б/н від 11.04.2016 р., який підписано комірником ОСОБА_8, комірником Усмановою та водієм ОСОБА_13 та зроблена відповідна відмітка у CMR.

20.05.2016 р. Приватне акціонерне товариство "Якобс Україна" направило на адресу ДП «Шенкер» претензію на суму вартості виявленої нестачі кави в розмірі 39 705, 59 грн.

31.08.2016 р. ДП «Шенкер» оплачено зазначену в претензії суму збитків, що підтверджується платіжним дорученням № 8091 від 31.08.2016 р.

Посилаючись на приписи ст.ст. 314, 228 ГК України, ст.924 ЦК України, п.п. 4.2.11, 4.2.13, 4.2.15 договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р., позивач просить стягнути з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 39705,59 грн. збитків, завданих частковою втратою прийнятого до перевезення вантажу.

Відповідно до п.п. 4.2.11, 4.2.13, 4.2.15 договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р. передбачено, що при прийнятті вантажу до перевезення водій Перевізника зобов'язаний перевірити точність записів, зроблених вантажовідправником в товарно-транспортній накладній, що стосуються кількості вантажних мість, а також розмірів та ваги вантажу; зовнішній стан вантажу та його пакування, укладки. Якщо водій Перевізника не має достатньої можливості перевірити правильність записів щодо кількості вантажних місць, розмірів, ваги вантажу, він зобов'язаний вписати про це в Товарно-транспортну накладну як обґрунтоване застереження та засвідчити своїм підписом. Водій перевізника зобов'язаний також обґрунтувати всі зроблені ним в товарно-транспортній накладній застереження, що стосуються зовнішнього стану вантажу та його пакування, укладки. Будь-які зроблені водієм Перевізника обгрунтовані застереження мають бути в подальшому затверджені офіційною печаткою або штампом Перевізника при подачі документів на оплату Замовнику. У випадку відсутності в товарно-транспортній накладній обґрунтованих застережень водія Перевізника, Перевізник погоджується, що зовнішній стан вантажу, його пакування, укладка були у справному стані в момент завантаження, а також що дані про кількість вантажних мість, розміри, вага вантажу відповідали записам товарно-транспортної накладної.

Статтею 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст.314 ЦК України Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

- у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

- у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

- у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов'язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю (ст.228 ГК України).

Позивач просить стягнути з відповідача 39705,59 грн. збитків, вважаючи, що доставка вантажу з нестачею відбулась з вини відповідача - Перевізника за договором перевезення.

Водночас, дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому, судом враховано наступне.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Стаття 224 ГК України під збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, згідно статті 225 ГК України, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язань другою стороною.

Статтею 623 ЦК України унормовано, що для застосування такої відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, як-то: 1) протиправної поведінки, 2) збитків, 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, 4) вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення. За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає.

Як встановлено судом, спірні правовідносини підпадають під дію Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Женева, 19 травня 1956 року, оскільки відповідно до умов договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом № SCH-05/04/-2016 від 05.04.2016 р. перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортом із місця перевезення до місця доставки, які знаходяться у різних країнах, та оформлено міжнародною накладною CMR.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Судом встановлено, що товар Вантажовідправником - ОСОБА_14 (Німеччина) завантажено на автомобіль відповідача, як Перевізника, та розвантажено без зауважень щодо якості та цілісності вантажу, що підтверджено міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № .

Відповідно до ч.1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в встановлений законодавством чи договором строк та видати його вповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом та замовлення на міжнародне транспортування вантажів водій Перевізника - ОСОБА_13 прибув у визначене замовленням місце та час та прийняв вантаж до перевезення у кількості 22 палети. Вантаж був належним чином упакований у тарі «біг-бег», на кожному з яких була наявна та ціла пломба, а також відповідна бирка з зазначенням інформація поміщеного у біг-бег товару та його маса. Відповідно до бирок, сукупна маса усіх біг-бегів становила масу, вказану в товаросупровідних документах. Після перевірки цілісності товару та його упаковки, на вантажний засік транспортного засобу було встановлено пломбу, цілісність якої безпосередньо перевірялася при прийнятті вантажу та зауважень щодо якої зі сторони представників замовника не було.

Як вбачається з акту № б/н від 11.04.2016 р., автомобіль д.н.з НОМЕР_1/НОМЕР_2 надійшов за непорушеними пломбами відправника та митниці.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Женева, 19 травня 1956 року (далі - Конвенція), ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах.

Згідно ст. 8 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті а) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити о6грунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов'язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов'язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній. Відправник має право вимагати перевірки перевізником ваги брутто вантажу або його кількості, вираженій в інших одиницях виміру. Він може також вимагати перевірки вмісту вантажних місць. Перевізник може вимагати відшкодування витрат, пов'язаних з такою перевіркою. Результати перевірок включають у вантажну накладну.

Статтею 3 Конвенції визначено, що перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов'язки, як за власні дії і недогляди.

Відповідно до статей 4, 9 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної; вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Пунктами 1, 2 статті 17 Конвенції визначено, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за затримку доставки. Перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Пунктом 1 статті 18 Конвенції встановлено, що тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Отже, приписами Конвенції передбачено право Перевізника перевірити вірність внесених до вантажної накладної записів, що водієм було здійснено.

Слід зазначити, що виникнення обов'язку перевізника здійснити зважування товару відповідно до приписів ст. 8 Конвенції ставиться в залежність від реалізації Відправником належного йому права вимагати здійснити таке зважування. Водночас, позивачем будь-яких доказів такої вимоги не надано та не вбачається з поданих доказів у справі.

Як визначено умовами договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.04.2016 р. (п.6.1) передбачено застосування до спірних відносин як міжнародних норм права так і норм чинного законодавства України, до якого належать Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зі змінами та доповненнями, далі-Правила).

Відповідно до пунктів 13.1., 13.2., 13.3., 13.4 та 13.5. Правил встановлено, що перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною. Здача вантажів вантажоодержувачу у пункті призначення по масі і кількості місць провадиться у порядку і способом, за якими вантажі були прийняті від вантажовідправника (зважуванням на вагах, обмірюванням, підрахунком місць та ін.). Вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць. У пунктах призначення вантажоодержувач має право при прийманні вантажів перевірити їх масу, кількість місць і стан у випадках:

а) прибуття вантажів у пошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) або з пошкодженими пломбами вантажовідправника;

б) прибуття швидкопсувних вантажів з порушенням терміну доставки або з порушенням встановленого цими Правилами температурного режиму при перевезенні.

При визначенні кількості вантажу за допомогою зважування Перевізник не несе матеріальної відповідальності у випадках розходження між масою вантажу, що зазначена у товарно-транспортних документах, і фактичною масою вантажу, якщо різниця маси не перевищує:

а) відповідних нормативів природних втрат маси вантажу, визначених відповідно до чинного законодавства;

б) технічних норм точності вагів.

У відповідності до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів та Правил вбачається, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, та беручи до уваги те, що стан вантажу після опломбування вантажного відсіку не міг змінюватися, оскільки доступ до вантажного відсіку та безпосередньо до біг-бегів був повністю закритий, а водієм було перевірено наявність та цілісність пломб та прийнято вантаж до перевезення, чим виконано всі умови договору на міжнародне перевезення, то доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Як визначено розділом 15 Правил у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і Вантажовідправником (Вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена у додатку 4.

Однак, у порушення зазначених вимог Правил щодо складання актів, в Акті нестачі від 11.04.2016 р. Вантажоотримувачем не було вказано який вид ваговимірювальної техніки застосовувався при вимірюванні ваги вантажу, а також відсутні посилання на будь-які документи (паспорт, сертифікат) на застосовувану ваговимірювальну техніку, а також документи, які засвідчували б відсутність похибки такої техніки. Водночас, долучений третьою особою - ПрАТ «Якобс Україна» Паспорт на засіб вимірювальної техніки (ваги електронні) не може бути належним доказом придатності та точної даної ваги, оскільки відсутні, по-перше, посилання на дані ваги в Акті нестачі, по-друге, відсутні паспорт чи сертифікат щодо їх відповідності.

Крім того, Вантажоодержувачем при прийомці товару не було враховано природні властивості вантажу та тари, у якій він розміщувався, мається на увазі вага палет при завантаженні та вплив вологи, термічних (температурних) чинників на вагові характеристики вантажу та тари, що впливає на достовірність визначення загальної кількості отриманого вантажу та розбіжності його визначення, що відображені у відомості Вантажоодержувача щодо зважування вантажу від 11.04.2016 р., пакувальному листі Вантажовідправника - ОСОБА_14 № 131578 від 05.04.2016 р. та відсутність даних характеристик в Акті нестачі.

Таким чином, Акт прийомки від 11.04.2016 р. носить суперечливий характер та не може бути підставою для відшкодування збитків Перевізником - відповідачем у справі.

Зазначені обставини щодо розбіжностей загальної кількості товару, крім того, підтверджується наступним.

26.06.2015 р. між ОСОБА_14 (Продавець) та Приватним акціонерним товариством «Якобс Україна» (Покупець) укладено контракт № ІВ 1506-0306 відповідно до умов якого Продавець зобов'язався поставляти продукцію, визначену в Додатку 1 (який становить невід'ємну частину Контракту), а Покупець - отримати Товар та здійснити оплату згідно інвойсів Продавця на умовах цього Контракту.

Згідно п.3.9 даного Контракту приймання Товару по якості та кількості здійснюється на складі Покупця після повного розмитнення. Покупець та Продавець погодились визнати допустиму похибку зважування в межах +/-2% від загальної ваги нетто, без компенсації вартості похибки. Митне оформлення імпорту має проводитись в митниці за вибором Покупця.

Пунктом 3.10 Контракту визначено, що у випадку, якщо при поставці Товару виявлена невідповідність по кількості або по якості, Покупець зобов'язаний повідомити про це Продавця протягом 30 календарних днів з моменту виявлення такої невідповідності.

Як визначено п.п.5.2, 5.3 Контракту Продавець несе відповідальність перед Покупцем, за будь-якого роду псування і пошкодження Товару внаслідок неякісної або неналежної консервації та/або пакування. У випадку поставки Товару на палетах або у дерев'яному пакуванні, палети з Товаром (або дерев'яне пакування) повинні бути промарковані відповідно до вимог країни Покупця. Дерев'яні піддони повинні бути оброблені і марковані відповідно до стандарту ISPM-15. Вартість євро- піддонів та пакування включена в ціну Товару.

Зазначені умови та властивості поставки та прийняття товару Вантажоотримувачем не були враховані у складеному Акті нестачі від 11.04.2016 р. та в порушення вимог Правил та договору на міжнародне перевезення вантажів Вантажоотримувачем не було залучено уповноваженого представника Перевізника, а також експертної установи, котрий є спеціалістом у справах при перевезенні вантажу та по наслідках порушення правил перевезення вантажу у біг-бегах (з урахуванням відстані та температурного впливу на вантаж).

Крім того, ні позивачем, ні третьою особою не було подано суду доказів про залучення представника Вантажовідправника для дачі пояснень щодо факту нестачі товару кожного біг-бега, оскільки вантаж був прийнятий до перевезення та доставлений Вантажоодержувачу за цілісністю пломб.

Судом не взято до уваги факт сплати позивачем ПрАТ «Якобс Україна» суму збитків у розмірі 39 705, 29 грн., як підставу регресної вимоги до відповідача, оскільки у відповідності до вимог ст.623 ЦК України позивачем не було доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення зі сторони Перевізника - ФОП ОСОБА_2, водночас, останнім у розумінні вимог ст.614 ЦК України доведено належне виконання зобов'язань за договором перевезення.

Посилання позивача на наявність умов відповідальності Перевізника, визначених за договором на міжнародне перевезення вантажів від 05.04.2016 р. в частині перевірки правильності записів щодо кількості вантажних мість, розмірів, ваги вантажу та відсутності будь-яких застережень водія Перевізника щодо ваги вантажу у товарно-транспортній накладній, як це визначено умовами розділу 4 договору, не доводить факту вини самого Перевізника у належності виконання ним зобов'язань за даним договором.

Водночас, як вбачається з п.6.4 договору про надання транспортно-експедиційних послуг TW-1503-0058, укладеного 01.04.2015 р. між ПрАТ «Якобс Україна» (Клієнт) та ДП «Шенкер» (Експедитор), у випадку, якщо Експедитор залучає третіх сторін до забезпечення певних узгоджених елементів Послуг від імені Експедитора, то повна відповідальність за дотримання зобов'язань за умовами цього Договору покладається на Експедитора, і при цьому ніщо не зменшує таких зобов'язань, не додає і не перетворює жодну третю сторону на сторону цього Договору замість Експедитора.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вана посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 11, 16, 314, 614, 623, 901, 909, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, Женева, 19 травня 1956 року, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зі змінами та доповненнями), ст.ст. 33, 44, 49, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Якобс Україна», м.Тростянець, Сумська обл., в результаті зміни назви замінити на Приватне акціонерне товариство «Якобс ДАУ ЕГБЕРТС УКРАЇНА».

2. В позові відмовити.

Повне рішення складено 18.11.2016 р.

Суддя Пахолюк В.А.