ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.11.2016 р. Справа№ 914/1719/16

за позовом: Голови правління - Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» ОСОБА_1, м.Червоноград Львівської області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», с.Сілець Сокальського району Львівської області

про визнання недійсним рішень Наглядової ради ПАТ «Львівська вугільна компанія»; визнання протиправними та припинення дій Наглядової ради ПАТ «Львівська вугільна компанія»; визнання протиправною бездіяльності ПАТ «Львівська вугільна компанія»; внесення змін до відомостей про керівника ПАТ «Львівська вугільна компанія»

Головуючий суддя Щигельська О.І.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Сухович Ю.О.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Головою правління - Генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» ОСОБА_1, м.Червоноград Львівської області до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», с.Сілець Сокальського району Львівської області про визнання недійсними рішень Наглядової ради ПАТ «Львівська вугільна компанія» від 23.05.2016р., що оформлені протоколом позачергового засідання від 23.05.2016р. б/н; визнання протиправними та припинення дій ПАТ «Львівська вугільна компанія» щодо скликання та проведення засідань Наглядової ради ПАТ «Львівська вугільна компанія»; визнання протиправною бездіяльність ПАТ «Львівська вугільна компанія» щодо скликання (підготовки) та проведення 27.06.2016р. позачергових зборів акціонерів ПАТ «Львівська вугільна компанія»; внесення змін до відомостей про керівника ПАТ «Львівська вугільна компанія», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вказавши керівником ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 24.06.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2016р. Ухвалою суду від 11.07.2016р. розгляд справи відкладено на 20.07.2016р. у зв'язку з неявкою сторін, зважаючи на подані клопотання. Ухвалою суду від 20.07.2016р. розгляд справи відкладено на 10.08.2016р. з підстав викладених в ній. Ухвалою суду від 10.08.2016р. розгляд справи відкладено на 17.08.2016р. з підстав викладених в ній. Ухвалою суду від 17.08.2016р. розгляд справи відкладено на 29.08.2016р. у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 29.08.2016р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Внаслідок автоматизованого розподілу, проведеного у відповідності до ст.2-1 ГПК України, у склад колегії увійшли головуючий суддя Щигельська О.І., судді: Петрашко М.М., Сухович Ю.О. Ухвалою суду від 31.08.2016р. вказаною колегією суддів справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.10.2016р. Ухвалою суду від 12.10.2016р. розгляд справи відкладено на 31.10.2016р. у зв'язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 31.10.2016р. строк вирішення спору, за клопотанням відповідача, продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 14.11.2016р.

Сторонами явки повноважних представників в судове засідання 14.11.2016р. повторно не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Із позовною заявою позивачем також подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову (вх.№3298/16 від 22.06.2016р.), в якій просить: заборонити ПАТ «Львівська вугільна компанія» та будь-яким третім особам виконувати рішення Наглядової ради товариства від 23.05.2016р., що оформлене протоколом позачергового засідання від 23.05.2016р. №б/н.; заборонити будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства Уакраїни здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію зміни керівника юридичної особи - ПАТ «Львівська вугільна компанія» та зміни відомостей про керівника юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та вносити такі зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; заборонити Публічному акціонерному товариству «Львівська вугільна компанія», його посадовим особам та акціонерам ПАТ «Львівська вугільна компанія», Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській області, Товариству з обмеженою відповідальністю «ІФОРАС», Товариству з обмеженою відповідальністю «Вантажно-транспортне управління» та Товариству з обмеженою відповідальністю «АСП Трейд Груп» скликати та проводити засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», окрім скликання та проведення засідань з питань, які стосуються підготовки, скликання і проведення річних зборів товариства; заборонити ПАТ «Львівська вугільна компанія», та/або будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію, підготовку та проведення позачергових Загальних зборів акціонерів відповідача; отримувати, передавати реєстр власників іменних цінних паперів; проводити реєстрацію акціонерів, брати участь у загальних зборах, голосувати на них, підписувати протоколи загальних зборів тощо.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне у її задоволенні відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п.3 даної Постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, відповідно до ч.1 ст.67 ГПК України, позов, серед іншого, забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.4 ст.67 ГПК України, не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3 Постанови №16 від 26.12.2011р. звертається увага на те, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У п.9 вказаної Постанови також роз'яснено, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що у разі невжиття заходів до забезпечення позову виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог буде утрудненим чи неможливим.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АСП Трейд Груп» подано клопотання (вх.№4003/16 від 10.08.2016р.) про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки він є акціонером ПАТ «Львівська вугільна компанія», а відтак, рішення по даній справі може вплинути на його права та обов'язки.

Згідно ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Пленумом Вищого господарського судуУкраїни у п.6.4 Постанови №4 від 25.02.2016р. роз'яснено, що учасниками судового процесу у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичних осіб з підстав недотримання вимог закону та/або установчих документів під час їх скликання та проведення є учасник (учасники) або акціонер (акціонери), права яких на участь у загальних зборах було порушено, та юридична особа. Оскільки результат вирішення спору залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав позивача (позивачів) під час скликання та проведення загальних зборів, залучення інших учасників (акціонерів) товариства або осіб, з якими на підставі спірних рішень товариство вступило у правовідносини, не вимагається.

Оскільки заявником ТзОВ «АСП Трейд Груп» не доведено, що у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи його буде наділено новими правами чи покладено на нього нові обов'язки, або змінено його наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому, суд приходить до висновку про відсутність у нього юридичного інтересу, а отже підстав для залучення ТзОВ «АСП Трейд Груп» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд не вбачається, а відтак у задоволенні вказаного клопотання відмовляє.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, суд, з метою встановлення дійсних обставин справи, вважав за необхідне заслухати пояснення представника позивача по суті позовних вимог в судовому засіданні, зокрема, щодо тих обставин, які перешкоджають йому брати участь в управлінні товариством, для чого зобов'язав позивача забезпечити явку повноважного представника в судове засідання 11.07.2016р., 20.07.2016р., 10.08.2016р., 17.08.2016р., 29.08.2016р., 12.10.2016р., 31.10.2016р. та 14.11.2016р., про що зокрема зазначено в ухвалах суду від 24.06.2016р., 11.07.2016р., 20.07.2016р., 10.08.2016р., 17.08.2016р., 31.08.2016р., 12.10.2016р. та 31.10.2016р.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Не зважаючи на те, що явка представника позивача в судове засідання визнавалась обов'язковою кожною із зазначених вище ухвал, Головою правління - Генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» ОСОБА_1 явки повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечено. Відтак, суд приходить до висновку, що нез'явлення позивача перешкоджає вирішенню спору по суті.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.4.9. Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд повинен з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.43 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не виконано вимоги ухвал суду від 24.06.2016р., 11.07.2016р., 20.07.2016р., 10.08.2016р., 17.08.2016р., 31.08.2016р., 12.10.2016р., 31.10.2016р. та не забезпечено явку повноважного представника в жодне судове засідання, що зважаючи на предмет спору та долучені до матеріалів справи докази, робить неможливим вирішення спору по суті за наявними в матеріалах справи документами, а також з огляду на відсутність пояснень з приводу поважності причин невиконання вимог вказаних ухвал суду, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл господарських витрат, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору, у відповідності до ст.49 ГПК України, слід покласти на позивача, та звертає увагу на те, що відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 33, 34, 49, 66, 67, п.5 ст.81, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Голови правління - Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

2. Залишити позов без розгляду.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в строки, визначені ст.93 ГПК України.

Головуючий суддя Щигельська О.І.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Сухович Ю.О.