РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016Справа №910/17868/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий

комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КТС Груп"

про стягнення 78606 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кравченко Г.О. - представник за довіреністю № 51 від 21.09.2016;

від відповідача: Корчевий О.І. - представник за довіреністю № 20/09-16 від 20.09.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.09.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "КТС Груп" про стягнення 78606 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані завданням позивачу збитків внаслідок невиконання відповідачем робіт за договором №878/3-031013 від 03.10.2013 на проектно-вишукувальні роботи, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 60822,00 грн., що складають суму попередньої оплати за цим договором, а також суму неустойки, нарахованої позивачем внаслідок невиконання відповідачем передбачених спірним договором робіт, у розмірі 17784,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 порушено провадження у справі № 910/17868/16 та розгляд справи призначено на 18.10.2016.

17.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 18.10.2016 представником позивача подано суду заяву, відповідно до якої зазначено, що відмова від договору №878/3-031013 від 03.10.2013 на проектно-вишукувальні роботи позивачем не направлялась.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016 розгляд справи відкладено на 01.11.2016 у зв'язку з обґрунтованістю клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та необхідністю подання доказів у справі.

У судовому засіданні 01.11.2016 представником відповідача подано додаткові документи, клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Струм», а також відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що позивач до цього часу не передав відповідачеві технічні умови на проектування, а тому передбачений умовами договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 відлік трьохмісячного строку виконання відповідачем проектних робіт не розпочався, а отже, нарахування штрафних санкцій внаслідок невиконання відповідачем умов договору є необґрунтованим, як і вимоги про повернення сплаченого авансу.

У даному судовому засіданні представником позивача було подано пояснення, відповідно до яких зазначено, що строк виконання відповідачем робіт за договором слід вираховувати з дати отримання відповідачем завдання на розробку проекту та авансу, оскільки відповідно до умов спірного договору склад, обсяг робіт, що доручаються підряднику, визначені в «Завданні на розробку проекту», а тому вказівка у Календарному плані на отримання технічних умов, на думку позивача, фактично означає отримання Завдання на розробку проекту.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.11.2016 оголошено перерву до 15.11.2016.

10.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено, що відповідач виконав свої зобов'язання за спірним договором в тому обсязі, в якому їх виконати було можливо, оскільки технічні умови на проектування позивачем надано не було. При цьому, відповідач також зазначає про неодноразове звернення до позивача з вимогами щодо надання технічних умов, однак дані вимоги виконані не були.

14.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено про відсутність будь-якого акту виконаних робіт за договором №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, що, на думку позивача, спростовує доводи відповідача про належне виконання ним своїх обов'язків. У зв'язку з наведеним, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

У судове засідання 15.11.2016 з'явились представники позивача та відповідача. Представник позивача підтримав позов, представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та додатково поданих поясненнях.

Розглянувши подане відповідачем 01.11.2016 клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Струм», судом відмовлено в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Відповідно до п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Так, обґрунтовуючи клопотання про залучення третьої особи, відповідач зазначає про залучення в порядку ст. 838 Цивільного кодексу України та п. 4.2.1. договору до виконання робіт, ним передбачених, субпідрядної організації - Публічне акціонерне товариство «Струм», про що укладено договір №2-011013/ХС1276 на проектно-вишукувальні роботи, однак суд зазначає, що дані обставини не можуть свідчити про наявність у даної особи саме юридичного інтересу щодо предмету спору, тобто імовірної можливості наділення ПАТ «Струм» новими правами чи обов'язками/позбавлення прав чи обов'язків щодо сторін спору у зв'язку з прийняттям рішення за наслідками розгляду спору по суті, у зв'язку з чим підстав для залучення ПАТ «Струм» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у даній справі немає.

У судовому засіданні 15.11.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2013 між Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КТС Груп» (підрядник, відповідач) укладено договір №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи (далі - Договір).

Так, судом встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" від 31.12.2013, Фонд державного майна України передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" приймає як вклад до статутного капіталу майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат»: зобов'язання та власний капітал Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» передаються відповідно до передавального акта, складеного в процесі реорганізації Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2012 №955 «Деякі питання утворення Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (копія акту долучена до позову).

За змістом ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи (ст. 108 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до передавального акту №284 від 16.10.2015, Державне підприємство «Запорізький титано-магнієвий комбінат» припиняється шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», яке є правонаступником всього майна Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та набуває всіх прав і зобов'язань по відношенню до всіх його контрагентів, дебіторів (копія акту долучена до позову).

При цьому, судом встановлено, що відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи від 29.10.2015 №2267, складеного державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, до державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.10.2015 внесено запис №9028521 про приведення державної реєстрації припинення юридичної особи Державне підприємство «Запорізький титано-магнієвий комбінат», 00194731 (копія повідомлення долучена до позову).

Відтак, суд зазначає, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» перейшли усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи - Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат», що було реорганізоване шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

При цьому, до позову позивачем долучено копію договору про відступлення права вимоги №151/154 від 31.12.2013, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» одержує від Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» право вимагати від боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Груп» належного виконання обов'язку на суму 60822,00 грн., визначеного у виконанні проектно-вишукувальних робіт, а саме розробити проектно-кошторисну документацію стадії «Проект» на об'єкті: «ДП ЗТМК Внутрішньоплощадне енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізації ЗРУ-35 кВ»; спільно з замовником погодити розроблену по даному договору проектну документацію з ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Разом з тим, суд зазначає, що за змістом п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

З огляду на наведені обставини, правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов'язанні, а тому до позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» перейшли права та обов'язки Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (з огляду на реорганізацію останнього) як сторони договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 в силу закону, а отже обставини передання за договором про відступлення права вимоги №151/154 від 31.12.2013 позивачу прав вимоги, яке до того ж обмежується лише правом вимоги належного виконання боржником (відповідачем) зобов'язань на суму 60822,00 грн., судом не приймаються.

Відповідно до п. 1.1 Договору, підрядник зобов'язується виконати проектно-вишукувальні роботи, а саме: розробити проектно-кошторисну документацію стадії «Проект» на об'єкті: «ДП ЗТМК Внутрішньоплощадне енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізації ЗРУ-35 кВ»; спільно з замовником погодити розроблену по даному договору проектну документацію з ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Склад і обсяг робіт, які доручають підряднику, визначені в Завданні на розробку проекту, яке є невід'ємною частиною договору (Додаток №1) (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.3. Договору зміст робіт, строки їх виконання, а також результати робіт, які підлягають передачі по закінченню виконання робіт, визначаються в Календарному плані робіт (Додаток №2).

Умовами п. 2.1. Договору передбачено, що договірна ціна визначається протоколом погодження договірної ціни (Додаток №4), яке є невід'ємною частиною цього договору і складає 202740,00 грн.

За змістом п. 2.2. Договору, оплата здійснюється в наступному порядку: замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30% від вартості робіт по даному договору згідно з п. 2.1., що складає 60822,00 грн., протягом п'яти банківських днів після підписання сторонами даного договору; замовник проводить кінцеву оплату підряднику в розмірі 70% від вартості робіт по даному договору згідно з п. 2.1., що складає 141918,00 грн. протягом тридцять календарних днів після підписання акту здачі-приймання робіт по проектно-кошторисній документації по даному договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, після завершення робіт (етапу робіт) підрядник надає замовнику акт здачі-приймання робіт по проектно-кошторисній документації. За результатами розгляду результатів робіт (етапу робіт) замовник підписує цей акт. Підрядник передає замовнику за накладною розроблену по цьому договору проектно-кошторисну документацію в 4-х примірниках на паперовому носії і в електронному вигляді.

Як встановлено п. 4.3.1. Договору, замовник зобов'язаний передати підряднику необхідну інформацію (вихідні дані).

Згідно з п. 5.2. Договору за порушення строків виконання робіт підрядник на вимогу замовника виплачує останньому штраф у розмірі 0,03% від вартості вчасно не виконаних робіт за кожен прострочений день.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє 31.12.2014. До закінчення строку його дії договір може бути розірвано за згодою його сторін, а також замовником: у випадку припинення зацікавленості в результатах робіт, при наявності в роботі значних відхилень від умов цього договору; підрядником - у випадку, якщо в ході виконання робіт стане відомо, що отриманий внаслідок виконання вказівок і завдань замовника результат не буде відповідати встановленим вимогам безпеки, придатності об'єкта тощо, а замовник, не дивлячись на письмові попередження підрядника, у встановлений останнім строк не усуне чи не змінить такі вказівки (завдання), а також у випадку прострочення оплати замовником робіт на строк більше тридцяти днів чи ухилення без поважних причин від приймання робіт (етапів робіт) (п.п. 6.1., 6.2. Договору).

Як погоджено у п. 6.3. Договору, замовник має право в будь-який час до закінчення робіт відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи.

Судом встановлено, що сторонами було погоджено Завдання на розробку проекту внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізація ЗРУ-35 кВ.

Судом встановлено, що сторонами було погоджено Календарний план роботи для Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» по розробці проекту внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізація ЗРУ-35 кВ.: підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю «КТС Груп»; строк виконання - початок, закінчення: дата отримання технічних умов на проектування та авансу - 3 місяці з дати отримання технічних умов та авансу; вартість етапу без ПДВ 168950,00 грн., ПДВ 33790,00 грн.

При цьому, у Календарному плані у примітках зазначено, що при затриманні замовником видачі вихідних даних, строки виконання підрядником робіт (етапів) переносяться і оформляються новим календарним планом робіт чи іншим документом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт.

Згідно зі ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 11.10.2013 позивачем на виконання умов договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 було сплачено відповідачу 60822,00 грн. в якості попередньої оплати за договором, що підтверджується платіжним дорученням №26856 на суму 60822,00 грн. (копія платіжного доручення долучена позивачем до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа №889/14/ХС1276/318 від 27.01.2014, адресованого позивачу, відповідач просив уточнити та повідомити уточнені відомості щодо ТКЗ на стороні 35 кВ ПС ТМ-1 та 2 в максимальному та мінімальному режимі роботи системи 150 кВ, що необхідні для уточнення параметрів СТК РМ і вибору електрообладнання 35 кВ (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Судом встановлено, що відповідно до листа №889/14/ХС1276/212 від 03.02.2014, адресованого позивачу, відповідач з метою продовження роботи на стадії «Проект» та уточнення деяких параметрів статичного тиристорного компенсатора реактивної потужності просив направити на свою адресу відповіді на питання, зазначені у даному листі, зокрема, щодо можливості при розрахунку параметрів орієнтуватись на п. 5.3.3 ГОСТ 13109-97, щодо можливості прийняття спектру ВГС при роботі РТП-1 (спектр отримано на основі замірів представника відповідача у грудні 2013 року на печі РТП-3 з технологією, аналогічною печі, що проектується), щодо підтвердження фонового рівня ВГС і величини флікера; щодо максимальної напруги в мережі 35 кВ (38,5 чи 40,5 кВ), щодо індуктивного опору короткої мережі, імпеданс (Uk%)/ Також відповідач просив прискорити відповідь на лист від 27.01.2014 щодо уточнення току короткого замикання (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Судом встановлено, що відповідно до листа №909/14/ХС1276/320 від 13.02.2014, адресованого позивачу, відповідач повідомив, що станом на 13.02.2014 відповідачем не було отримано відповіді по ключовим питанням стадії «Проект»: комбінатом не вирішено питання щодо виготовлювача електрообладнання 35 кВ; відсутні результати розгляду зацікавленими організаціями розроблених креслень розміщення; уточнення ПАТ «Запоріжжяобленерго» величин токів короткого замикання на стороні 35 кВ ПС ТМ-1 та 2, а також ТКЗ на стороні 150 кВ в максимальному та мінімальному режимах роботи енергосистеми; відсутні результати розгляду компонованих креслень розміщення обладнання 35 кВ ПС ТМ-1 та 2; відсутні підтвердження пропозицій та відповіді на питання щодо фільтро-компенсуючого обладнання 35 кВ тощо (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Судом встановлено, що листом від 22.04.2014 №03/03-051-890 позивач направив відповідачеві зауваження по проекту внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізація ЗРУ-35 кВ (копія листа подана відповідачем 01.11.2016)

Судом встановлено, що у листі від 21.05.2014 №03/03-066-1084, адресованому відповідачу, позивач зазначив про доцільність внесення коректувань на даному етапі проектування. Так, в завданні на проектування та кошторисі передбачалось проектування будівництва ВЛ-35 кВ, однак у варіанті, запропонованому відповідачем, така необхідність відпала, у зв'язку з чим позивач вважає логічним здійснення відповідачем виконання проектних робіт з будівництва кабельної естакади замість робіт з будівництва ВЛ з можливим коректуванням кошторису у випадку необхідності (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Судом встановлено, що у листі від 05.06.2014 №03/03-078-1208, адресованому відповідачу, позивач просив відповідача виконати коректування проекту з урахуванням зауважень, наданих спеціалістами позивача та тимчасово призупинити роботи по другому етапу (розробка робочої документації) стосовно частини розміщення та приєднання обладнання і ліній в корпусі виробництва шлаку у зв'язку з тим, що проект «Внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс)» потребує погодження з генпроектувальником, який на даний час відсутній (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем не було виконано належним чином роботи за договором №878/3-031013 від 03.10.2013 на проектно-вишукувальні роботи, оскільки останні повинні були бути виконані через три місяці з дати отримання авансу, який, в свою чергу було перераховано 11.10.2013, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 60822,00 грн., що складають суму попередньої оплати за цим договором, а також суму неустойки, нарахованої позивачем внаслідок невиконання відповідачем передбачених спірним договором робіт, у розмірі 17784,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Так, обґрунтовуючи вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі, що складає суму попередньої оплати, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, а саме невиконання таких обов'язків у строк, передбачений таким договором.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення наведені в договорі №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, а саме відповідно до п. п. 6.3. договору, замовник має право в будь-який час до закінчення робіт відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи.

Як встановлено судом, за змістом п. 2.2. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, оплата здійснюється в наступному порядку: замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30% від вартості робіт по даному договору згідно з п. 2.1., що складає 60822,00 грн., протягом п'яти банківських днів після підписання сторонами даного договору; замовник проводить кінцеву оплату підряднику в розмірі 70% від вартості робіт по даному договору згідно з п. 2.1., що складає 141918,00 грн. протягом тридцять календарних днів після підписання акту здачі-приймання робіт по проектно-кошторисній документації по даному договору.

Як встановлено судом, 11.10.2013 позивачем на виконання умов договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 було сплачено відповідачу 60822,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26856 на суму 60822,00 грн. (копія платіжного доручення долучена позивачем до позову).

Так, позивач, як замовник за умовами спірного договору, який просить суд стягнути з відповідача збитки - суму попередньої оплати, вправі вимагати у відповідача відшкодування збитків у разі розірвання договору підряду, зокрема, за наслідками односторонньої відмови в порядку ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, оскільки в такому випадку зобов'язання сторін в силу ст. 653 Цивільного кодексу України припиняються.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідно до поданої представником позивача 18.10.2016 заяви, відмова від договору №878/3-031013 від 03.10.2013 на проектно-вишукувальні роботи позивачем не направлялась.

Наведене дає підстави для висновку, що зобов'язання, яке становить предмет договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, не було припинене у зв'язку з розірванням договору (як в порядку ст. 849 Цивільного кодексу у зв'язку з односторонньою відмовою, так і за взаємною згодою сторін), з огляду на що підстав для відшкодування позивачеві збитків, що складають суму сплаченої попередньої оплати, за умов чинності зобов'язання, на виконання якого така попередня оплата була сплачена, немає.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КТС Груп" про стягнення 60822,00 грн. збитків не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи позивача щодо невиконання відповідачем проектних робіт, що є предметом договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, у строк, ним передбачений, можуть слугувати підставою для нарахування штрафних санкцій.

Так, позивачем також заявлено до стягнення 17784,00 грн. неустойки внаслідок невиконання договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, що названа позивачем штрафом та розрахована за період з 12.01.2014 по 12.09.2016.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 5.2. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 за порушення строків виконання робіт підрядник на вимогу замовника виплачує останньому штраф у розмірі 0,03% від вартості вчасно не виконаних робіт за кожен прострочений день.

Суд зазначає, що передбачений умовами п. 5.2. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 вид неустойки, що названий штрафом, за своєю правовою природою є пенею, оскільки розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом, згідно з п. 1.3. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 зміст робіт, строки їх виконання, а також результати робіт, які підлягають передачі по закінченню виконання робіт, визначаються в Календарному плані робіт (Додаток №2).

Як встановлено судом, сторонами було погоджено Календарний план роботи для Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» по розробці проекту внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТМ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізація ЗРУ-35 кВ.: підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю «КТС Груп»; строк виконання (початок, закінчення): дата отримання технічних умов на проектування та авансу - 3 місяці з дати отримання технічних умов та авансу; вартість етапу без ПДВ 168950,00 грн., ПДВ 33790,00 грн.

Так, визначення початку перебігу строку виконання робіт, погодженого сторонами в межах 3 місяців, ставиться в залежність від моменту здійснення попередньої оплати та надання замовником технічних умов на проектування.

Відповідно до ст. 888 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

В той же час, відповідно до поданих у судовому засіданні 01.11.2016 пояснень, позивач вважає, що строк виконання відповідачем робіт за договором слід вираховувати з дати отримання відповідачем завдання на розробку проекту та авансу, оскільки відповідно до умов спірного договору склад, обсяг робіт, що доручаються підряднику, визначені в «Завданні на розробку проекту», а тому вказівка у Календарному плані на отримання технічних умов, на думку позивача, фактично означає отримання Завдання на розробку проекту.

Так, як встановлено судом, склад і обсяг робіт, які доручають підряднику, визначені в Завданні на розробку проекту, яке є невід'ємною частиною договору (Додаток №1) (п. 1.2. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013).

В той же час, як встановлено судом, за змістом п. 4.3.1. договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, замовник зобов'язаний передати підряднику необхідну інформацію (вихідні дані).

Так, вказівка у Календарному плані на Технічні умови, за висновками суду фактично є вихідними даними в розумінні положень спірного договору (інформацією про технічні характеристики існуючого об'єкту на момент початку проектування), тоді-як Завдання на проектування є документом, що передбачає склад і обсяг робіт, які, власне, повинні бути виконані підрядником (реалізовані в проекті). Відтак, доводи позивача про початок відліку строку виконання зобов'язання за договором з моменту передання Завдання на проектування, яке є Технічними умовами, судом не приймається.

За таких обставин, оскільки момент передання замовником технічних умов підряднику є, в тому числі, однією з визначальних умов початку перебігу чітко погодженого сторонами строку виконання проектних робіт за договором №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013, позивач, який вказує на обставини прострочення відповідачем виконання проектних робіт за таким договором, повинен довести наведені обставини, в тому числі обставини передання підряднику всіх необхідних технічних умов.

Як встановлено судом, 11.10.2013 позивачем на виконання умов договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 було сплачено відповідачу 60822,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26856 на суму 60822,00 грн. (копія платіжного доручення долучена позивачем до позову).

При цьому, будь-яких доказів передання відповідачеві технічних умов на проектування суду надано не було, відповідач проти даного факту заперечував та, власне, саме обставинами неотримання від позивача технічних умов на проектування обґрунтовано заперечення відповідача по справі.

Так, як встановлено судом, відповідно до листа №889/14/ХС1276/318 від 27.01.2014, адресованого позивачу, відповідач просив уточнити та повідомити уточнені відомості щодо ТКЗ на стороні 35 кВ ПС ТМ-1 та 2 в максимальному та мінімальному режимі роботи системи 150 кВ, що необхідні для уточнення параметрів СТК РМ і вибору електрообладнання 35 кВ (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Як встановлено судом, відповідно до листа №889/14/ХС1276/212 від 03.02.2014, адресованого позивачу, відповідач з метою продовження роботи на стадії «Проект» та уточнення деяких параметрів статичного тиристорного компенсатора реактивної потужності просив направити на свою адресу відповіді на питання, зазначені у даному листі, зокрема, щодо можливості при розрахунку параметрів орієнтуватись на п. 5.3.3 ГОСТ 13109-97, щодо можливості прийняття спектру ВГС при роботі РТП-1 (спектр отримано на основі замірів представника відповідача у грудні 2013 року на печі РТП-3 з технологією, аналогічною печі, що проектується), щодо підтвердження фонового рівня ВГС і величини флікера; щодо максимальної напруги в мережі 35 кВ (38,5 чи 40,5 кВ), щодо індуктивного опору короткої мережі, імпеданс (Uk%)/ Також відповідач просив прискорити відповідь на лист від 27.01.2014 щодо уточнення току короткого замикання (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Як встановлено судом, відповідно до листа №909/14/ХС1276/320 від 13.02.2014, адресованого позивачу, відповідач повідомив, що станом на 13.02.2014 відповідачем не було отримано відповіді по ключовим питанням стадії «Проект»: комбінатом не вирішено питання щодо виготовлювача електрообладнання 35 кВ; відсутні результати розгляду зацікавленими організаціями розроблених креслень розміщення; уточнення ПАТ «Запоріжжяобленерго» величин токів короткого замикання на стороні 35 кВ ПС ТМ-1 та 2, а також ТКЗ на стороні 150 кВ в максимальному та мінімальному режимах роботи енергосистеми; відсутні результати розгляду компонованих креслень розміщення обладнання 35 кВ ПС ТМ-1 та 2; відсутні підтвердження пропозицій та відповіді на питання щодо фільтро-компенсуючого обладнання 35 кВ тощо (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Наведені листи відповідача фактично підтверджують недостатність відомостей стосовно об'єкту проектування.

Окрім того, як встановлено судом, листом від 22.04.2014 №03/03-051-890 позивач направив відповідачеві зауваження по проекту внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс). Реконструкція мережі 35 кВ з заміною масляних вимикачів РУ-35 кВ ПС ТИ-2, ПС ТМ-1; ЗРУ-35 кВ Л-316, 317, 336, 337 і організацією розрахункового обліку на стороні 35 кВ. Модернізація щита релейного захисту, управління і сигналізація ЗРУ-35 кВ (копія листа подана відповідачем 01.11.2016)

Як встановлено судом, у листі від 21.05.2014 №03/03-066-1084, адресованому відповідачу, позивач зазначив про доцільність внесення коректувань на даному етапі проектування. Так, в завданні на проектування та кошторисі передбачалось проектування будівництва ВЛ-35 кВ, однак у варіанті, запропонованому відповідачем, така необхідність відпала, у зв'язку з чим позивач вважає логічним здійснення відповідачем виконання проектних робіт з будівництва кабельної естакади замість робіт з будівництва ВЛ з можливим коректуванням кошторису у випадку необхідності (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Як встановлено судом, у листі від 05.06.2014 №03/03-078-1208, адресованому відповідачу, позивач просив відповідача виконати коректування проекту з урахуванням зауважень, наданих спеціалістами позивача та тимчасово призупинити роботи по другому етапу (розробка робочої документації) стосовно частини розміщення та приєднання обладнання і ліній в корпусі виробництва шлаку у зв'язку з тим, що проект «Внутрішньоплощадного енергопостачання 35 кВ для забезпечення виробництва титанового шлаку (1-й пусковий комплекс)» потребує погодження з генпроектувальником, який на даний час відсутній (копія листа подана відповідачем 01.11.2016).

Так, суд зазначає, що даними листами позивач вказав на необхідність часткової зміни предмету проектування (завдання) у зв'язку з його недоцільністю та призупинення робіт по розробці проекту у зв'язку з відсутністю генпроектувальника.

При цьому, будь-яких листів (тощо) із вказівками щодо поновлення робіт по розробці проекту на підставі договору №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 суду надано не було.

За таких обставин, на основі сукупного аналізу наявних у справі доказів, враховуючи недоведеність позивачем обставин передання відповідачеві у повному обсязі технічних умов на проектування, а отже і недоведеність настання початку перебігу трьохмісячного строку виконання підрядником робіт за договором, з огляду також на те, що листом від 21.05.2014 №03/03-066-1084 позивач зазначав про недоцільність розроблення проекту у відповідній частині та необхідність заміни даних робіт на інші, а листом від 05.06.2014 №03/03-078-1208 позивач просив призупинити виконання робіт з розробки проекту, то за відсутності відповідних вказівок щодо поновлення виконання робіт з розробки проекту, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013.

За таких обставин, враховуючи, що підставою для стягнення з виконавця неустойки (пені) є прострочення останнього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КТС Груп" неустойки (пені) у розмірі 17784,00 грн., а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КТС Груп" в частині стягнення 17784,00 грн. неустойки за договором №878/3-031013 на проектно-вишукувальні роботи від 03.10.2013 не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 21.11.2016

Суддя І.М. Отрош