ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/3106/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Борлас», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», м.Вишневе

про стягнення 500000,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Борлас» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі відповідач) про стягнення 500000,00 грн.

Провадження у справі №911/3106/16 порушено відповідно до ухвали суду від 22.09.2016 року та призначено справу до розгляду на 11.10.2016 року.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 11.10.2016 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, 10.10.2016 року відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення повязаної справи Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 804/4597/16, в якій ставиться питання про скасування записів про державну реєстрацію права власності позивача на спірне майно.

Однак, відповідне клопотання судом було відхилено, оскільки відповідач не є учасником у справі № 804/4597/16 і відповідний спір не стосується його прав та охоронюваних законом інтересів, тому результат вирішення спору у наведеній справі не може вплинути на обсяг прав та обовязків відповідача.

В судовому засіданні 11.10.2016 року розгляд справи відкладався до 10.11.2016 року.

В ході розгляду спору 10.11.2016 року позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в додаткових поясненнях уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 300000 грн. заборгованості з орендної плати за серпень 2016 року. Представник відповідача обґрунтованих заперечень проти позову не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що на підставі Договору купівлі-продажу від 18.07.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Ратіо Інвест» та ТОВ «БК Борлас» (позивач), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 18.07.2016 року за №899, право власності на нежилі приміщення торгово-розважального комплексу (в літ. А) загальною площею 3 423,60 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (далі - приміщення) перейшло до ТОВ «БК Борлас». Право власності 18.07.2016 року зареєстровано за ТОВ «БК Борлас» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №63746490 від 18.07.2016 року.

Частина вищенаведеного нежитлового приміщення загальною площею 1649,8 кв.м. перебуває в оренді у ТОВ «Фоззі-Фуд» за Договором оренди від 22.03.2012 року, укладеним між ТОВ «Інфіко-Холдінг» (Орендодавець) і ТОВ «Фоззі-Фуд» (Орендар), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим за № 3143 (далі - Договір оренди).

ТОВ «БК Борлас» направило на адресу ТОВ «Фоззі-Фуд» (відповідач) повідомлення від 27.07.2016 року про заміну орендодавця за Договором оренди, в якому повідомило свої банківські реквізити як нового орендодавця та вимагало надати відомості, визначені п.5.7. Договору оренди нерухомого майна, для своєчасного виставлення рахунку. В разі ненадання необхідних відомостей до 18:00 08.08.2016 року (07.08.2016 припадає на неділю), буде вважатися, що ТОВ «Фоззі-Фуд» (Орендар) узгодило сплату максимальної орендної плати в розмірі 500 000,00 грн., яку позивач вимагав перераховувати щомісячно до 15 числа поточного місяця. Зазначена вимога була залишена без відповіді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1ст. 770 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином, статтею 770 Цивільного кодексу України встановлена одна з підстав для заміни кредитора у зобов'язанні за договором найму (оренди), з якої слідує, що у випадку зміни власника нерухомого майна, всі права орендодавця переходять до нового власника такого майна.

Внаслідок набуття ТОВ «БК Борлас» права власності на приміщення площею 3 423,60 кв.м., частина якого, площею 1 649,8 кв.м перебуває в оренді відповідача за Договором оренди від 22.03.2012 року, до ТОВ «БК Борлас» з 19.07.2016 року перейшли усі права та обов'язки орендодавця.

За приписами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 4.1. Договору оренди строк оренди становить 10 років.

Розмір орендної плати та порядок розрахунків за користування об'єктом оренди визначений в розділі 5 Договору оренди, в т.ч. вказана мінімальна та максимальна орендна плата - 300 000,00 грн. і 500 000,00 грн. відповідно.

Відповідно до розділу 5 Договору оренди, починаючи з 01.01.2016 року і до закінчення строку оренди розмір орендної плати складає 4,2% з урахуванням ПДВ від загальної місячної виручки магазина, але не менше 300 000,00 грн. та не більше 500 000,00 грн. Орендна плата сплачується на підставі рахунків орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця.

Таким чином, позивач в позові стверджує, що загальна заборгованість з орендної плати за серпень 2016 року відповідача перед позивачем становить 500 000 грн., яка залишається несплаченою.

В ході розгляду спору 10.11.2016 року позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в додаткових поясненнях уточнив позовні вимоги та зазначив, що відповідно до п. 5.4. Договору оренди мінімальна орендна плата на місяць за цим Договором становить 300 000,00 грн. з урахуванням ПДВ. Максимальна орендна плата на місяць за цим Договором становить 500 000,00 грн.

Пунктом 5.7. Договору оренди встановлено, що місячна виручка магазину орендаря, розміщеного на обєкті оренди , визначається на підставі відомостей місячних z-звітів кожного реєстратора розрахункових операцій (касового апарату), встановлених в цьому магазині, копії яких орендар щомісяця надає орендодавцю не пізніше 7 (сьомого) числа місяця, наступного за місяцем, впродовж якого здійснювалось орендне користування обєктом оренди.

Зважаючи на відсутність можливості здійснити точний розрахунок орендної плати у звязку із ненаданням відповідачем відомостей місячних z-звітів кожного реєстратора розрахункових операцій (касового апарату), позивачем було перераховано розмір орендної плати, що підлягає стягненню у судовому порядку з відповідача, виходячи з мінімального розміру орендної плати - 300 000,00 грн., що встановлена п. 5.4. Договору оренди та підлягає сплаті за серпень 2016 року.

У звязку з чим, позивач згідно уточнень позовних вимог просить стягнути з відповідача 300 000,00 грн. заборгованості з орендної плати за серпень 2016 року за Договором оренди.

В ході розгляду спору відповідач позовні вимоги не спростував, не спростував факту користування орендованим майном. Також, з пояснень відповідача вбачається, що він заперечує факт правомірності набуття позивачем права власності на спірне майно, однак відповідач не надав суду доказів сплати орендної плати за серпень 2016 року ні позивачу, ані попередньому власнику майна.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрат по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в розмірі, який підлягає сплаті з суми заявлених позовних вимог (84018,12 грн.х1,5%) 1260,27 грн., що не може бути менше розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.). Решта зайво сплаченого судового збору може бути повернута заявнику за його окремою заявою в установленому чинним процесуальним законодавством порядку.

Щодо поданої позивачем в матеріалах справи заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідна заява була відхилена судом як необґрунтована з огляду на ст. 66 Господарського процесуального кодексу України та п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», оскільки позивач посилається на обставини невиконання інших договорів, які не стосуються предмету спору, обраний спосіб забезпечення не повязаний з предметом спору, не підтверджено належності майна відповідачу.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (088132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, код 32294926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Борлас» (03057, м. Київ, вул. Довженка, 3, код 39906598) 300000,00 грн. заборгованості з орендної плати та 4500 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 17.11.2016 року.