ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Справа № 915/1104/16

м. Миколаїв

за позовом: Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (56500, АДРЕСА_3), код НОМЕР_1

до відповідача: Фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 (56534, АДРЕСА_1), код НОМЕР_2

про: стягнення заборгованості за договором оренди від 22 листопада 2015 року у розмірі 78 896 грн. 00 коп., -

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_3 довіреність №287 від 22.06.2015 року

Від відповідача - представник не з'явився

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом і просить стягнути з Фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 (надалі-відповідач) заборгованість в розмірі 78 896 грн. 00 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов'язків за договором оренди від 22.11.2015 року, обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 509, 525, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 218 Господарського кодексу України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Ухвала господарського суду від 18.10.2016 направлена на адресу відповідача повернулись до суду з відміткою "за зазначеною адресою не значиться". За ініціативою суду було оглянуто витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про відповідача за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, відповідно до якого адреса відповідача: АДРЕСА_2. Тобто, ухвала суду направлялась на правильну адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення сторін про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

22 листопада 2015 року між сторонами укладено договір оренди (надалі-Договір) відповідно до якого позивач передає у строкове платне користування відповідачу, а відповідач приймає від позивача майно - банно-пральний комплекс (далі-комплекс будівель, майно), що складається з бані А-1, загальною площею 443,2 кв.м., котельні Б-1, загальною площею 84,1 кв.м, сторожка В-1 загальною площею 3,8 кв.м. та розташований по вулиці Одеська, 49 в с.Прибувани Вознесенського району Миколаївської області, на умовах визначених даним договором. Одночасно з нерухомим майном в оренду передається все обладнання банно-прального комплексу згідно з актом опису, який є невід'ємною частиною даного договору. Строк оренди складає 1 рік. (п.1, 8 договору).

Відповідно до п.5 договору за користування зазначеним орендованим майном відповідач сплачує позивачу орендну плату в розмір 800 доларів за місяць. Орендна плата сплачується не пізніше 22 числа кожного місяця за наступний місяць.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що договір може бути достроково розірвано сторонами за взаємною згодою. У разі наміру дострокового розірвання договору сторона, яка виявляє таке бажання повинна повідомити іншу сторону не пізніше, як за 1 місяць.

17 лютого 2016 року позивачу від відповідача надійшло повідомлення про дстрокове розірвання договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 651, ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Однак сторонами не розірвано договір в установленому законом порядку.

На виконання умов Договору оренди, позивачем в період з 22.11.2015 по 22.02.2016 нарахована орендна плата у сумі 78 896,00 грн. (по 19 184,00 за кожен місяць), яка відповідачем не опалачена, що підтверджено розрахунком позивача (а.с.7).

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору оренди, відповідачем не погашено заборгованість по орендній платі у сумі 78 896,00 грн.

Відповідачем розрахунок заборгованості зі сплати орендної плати не заперечений та не спростований.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування заборгованості зі сплати орендних платежів, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач своїм правом не скористався.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 78 896 грн. 00 коп. за договором оренди від 22.11.2015 року матеріалами справи підтверджений, відповідачем не заперечений, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 83-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 (56534, АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (56500, АДРЕСА_3, код НОМЕР_1) заборгованість в сумі 78 896 (сімдесят вісім тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 00 коп., а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Д. Фролов